РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

за участю секретаря Кирпиченко І.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивачів ОСОБА_2 ,

представника відповідача Міністерства юстиції України Шаповал Ю.Є.,

представника відповідача Херсонського слідчого

ізолятора Управління державної пенітенціарної служби

України в Херсонській області Жиляєвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, Херсонського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Херсонської міської ради, Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивачі 27.12.2016 року звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що на підставі ордеру №10 від 30.04.2009 року, виданого виконавчим комітетом Херсонської міської ради згідно рішення №198 від 21.04.2009 року, позивачам, у складі сім`ї: заявник ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_3 , донька ОСОБА_5 , було надано право на зайняття житлового приміщення жилою площею 36,7 кв.м., загальною площею 60 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до протоколу №2 від 09.07.1997 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів №318 від 19.08.1997 року, ОСОБА_1 перебуває у пільговій черзі з правом позачергового отримання житла за №12. На підставі наказу ДПтСУ від 09.12.2009 року №50о/с, ОСОБА_1 звільнено з ДКВС України за п.65 «А» (за віком) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України, календарна вислуга років становить 23 роки 09 місяців 28 днів. Ухваленим рішенням житлово-побутової комісії Херсонського слідчого ізолятора УДПС України в Херсонській області (протокол №9) від 07.12.2015 року не заперечено проти виключення із числа службового житла квартири АДРЕСА_2 , у якій разом з родиною проживає ОСОБА_1 та про звернення до ДПтС України щодо подальшого вирішення питання по суті, та погодження вказаного протоколу. 26.02.2016 року на адресу голови Центральної житлово-побутової комісії ДПС України було направлено пакет документів щодо виключення із числі службового житла квартири АДРЕСА_2 , однак відповіді не отримано. Згідно повідомлення департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 2787,10 кв.м., обліковується на балансі департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради. Оскільки, позивачі постійно проживають та зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 , іншого житла не мають, не використали свого права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду та мають право на безоплатну приватизацію вказаної квартири, з огляду на те, що відповідачі всупереч вимог закону не передали квартиру до комунальної власності, дана обставина позбавляє позивачів законного права на приватизацію. У зв`язку з цим, позивачі просили визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.01.2017 року відкрито провадження у справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2017 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.06.2018 року розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

21.09.2018 року позивачі надали до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просили зобов`язати Міністерство юстиції України звернутися до Херсонської міської ради з клопотанням про виключення квартири АДРЕСА_2 з числа службових та прийняття її на баланс департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.09.2018 року зазначену заяву позивачів прийнято до розгляду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.09.2018 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в частині визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.09.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

26.10.2018 року представник Міністерства юстиції України надав до суду відзив, згідно якого просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню. Своб позицію обґрунтували тим, що службове житло надається особі тимчасово, допоки з роботодавцем, який надав це житло, її пов`язують трудові відносини. Після їх припинення службове житло має бути повернене роботодавцю для того, щоб у ньому мали можливість проживати інші працівники. З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 пенсіонер ДКВС України, отже припинила службу у Державній кримінально-виконавчій службі України, а відтак, втратила право на користування службовим приміщенням. Отже, твердження позивачів, що оскільки вони постійно проживають та зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 , іншого житла не мають, знаходяться на квартирному обліку з 1997 року та мають право на безоплатну приватизацію вказаної квартири, відповідач зобов`язаний надати згоду на приватизацію та звернутися з клопотанням до Херсонської міської ради про виключення квартири з числа службових є таким, що не відповідає нормам діючого законодавства. Особливість права користування службовим житлом на підставі ордеру полягає, зокрема, у тому, що володільцем такого житла залишається його власник. Особа, яка користується службовим житлом, знає, що після припинення її правовідносин з роботодавцем вона зобов`язана звільнити надане ним житлове приміщення. Оскільки, згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №131607578 від 20.07.2018 власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2 є Міністерство юстиції України, то саме Мін`юст вправі розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Суд не вправі зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити певні дії відносно нерухомого майна, яке перебуває у його власності, оскільки прийняття рішень щодо управління державним майном є дискреційними повноваженнями визначеного законом органу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з наданням повноважень їх представнику, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Представника відповідача Міністерства юстиції України - Шаповал Ю.Є. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Представника відповідача Херсонського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області - Жиляєва В.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Представник третьої особи - Південно міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України надав до суду пояснення, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначив, що позов є необґрунтований та є таким, що не підлягає задоволенню. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення квартир із числі службових є правом, а не обов`язком установи (підприємства) та обов`язковими умовами для виключення квартир з числа службових є встановлення обставин, за яких в установі відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Згідно довідки ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» за №24/10-776 від 02.03.2018 року житловий фонд установи складається з 6 службових квартир, які перебувають в оперативному управлінні останнього. При цьому, на квартирному обліку установи у пільговій черзі з правом першочергового одержання житлового приміщення, перебуває 26 сімей. Вказані обставини виключають можливість зміни статусу спірної квартири та зазначене вище в ніякому разі не може свідчити про наявність обставин, за яких в установи відпала необхідність у використанні житлового приміщення, що в свою чергу з однією з обов`язкових умов, передбачених діючим законодавством. Особливість права користування службовим житлом на підставі ордеру полягає, зокрема, у тому, що володільцем такого житла залишається його власник. Особа, яка користується службовим житлом, знає, що після припинення її правовідносин з роботодавцем вона зобов`язана звільнити надане ними житлове приміщення. З огляду на те, що власником майна не порушувалось питання про виселення позивачів із займаного житлового приміщення та питання виключення квартири з числа службових за своєю суттю відноситься до дискреційних повноважень, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Таким чином, Міністерство юстиції України, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, делегувало Південному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції повноваження в частині управління державним майном підпорядкованих установ виконання покарань, тобто і службовим житловим фондом. Однак, на даний час позивачі не звертались до власника майна або уповноваженого ним органу із клопотанням про виключення квартири з числі службових, а тому доводи про те, що Міністерством юстиції створюються перешкоди у реалізації їх права на житло не відповідають дійсності. За вказаних обставин, ненадання ДПтС України відповідні клопотання щодо виключення спірної квартири з числі службових не створює для Міністерства юстиції України будь-яких правових наслідків до моменту внесення відомостей про припинення Управління ДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі як юридичної особи, а тому на даний час Міністерством юстиції України не порушено прав позивачів, оскільки рішення про відмову у задоволенні прохання позивачів не приймалось.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно витягу з протоколу №4 засідання міської громадської комісії з житлових питань від 15.04.2009 року комісія пропонує задовольнити клопотання Херсонської виправної колонії УДДУ ПВП у Херсонській області. Визнати службовими квартири №№1, 2, 3, 4, 9, 14, 15, 16, 17, 19, 21, 22, 24, 28, 29, 30, 31, 34, 36, 37, 38, 39, 41, 42, 44, 47, АДРЕСА_4 .

Рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 21.04.2009 року №196 затвердили протокол засідання міської громадської комісії з житлових питань від 15.04.2009 №4.

На підставі ордеру №10 від 30.04.2009 року, виданого виконавчим комітетом Херсонської міської ради згідно рішення №198 від 21.04.2009 року, виданого ОСОБА_1 , у складі сім`ї: заявник ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_3 , донька ОСОБА_5 , було надано право на зайняття житлового приміщення жилою площею 36,7 кв.м., загальною площею 60 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки, виданої Херсонським слідчим ізолятором УДДУПВП у Херсонській області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходила службу в органах внутрішніх справ та Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.03.1986 року по 31.12.2009 року на посаді начальника відділу по контроль за виконанням судових рішень Херсонського слідчого ізолятора УДДУПВП у Херсонській області. Наказ УВС Херсонського облвиконкома про прийом на службу №14о/с від 03.03.1986 року. Наказ начальника УДДУПВП у Херсонській області про звільнення з Державної кримінально-виконавчої служби України №50о/с від 09.12.2009 року за п.65 «А» (за віком) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України, календарна вислуга років становить 23 роки 09 місяців 28 днів.

Рішенням житлово-побутової комісії Херсонського слідчого ізолятора УДПС України в Херсонській області (протокол №9) від 07.12.2015 року ухвалено про не заперечення проти виключення із числа службового житла квартири АДРЕСА_2 , у якій разом з родиною проживає ОСОБА_1 та про звернення до ДПтС України щодо подальшого вирішення питання по суті, та погодження вказаного протоколу.

26.02.2016 року на адресу голови Центральної житлово-побутової комісії ДПС України було направлено пакет документів щодо виключення із числі службового житла квартири АДРЕСА_2 .

Згідно повідомлення департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 2787,10 кв.м., обліковується на балансі департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради.

Відповідно до довідки Херсонського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі від 12.12.2016 року, підполковник внутрішньої служби ОСОБА_1 , пенсіонер ДКВС України, зарахована до черги співробітників Херсонського слідчого ізолятора щодо поліпшення житлово-побутових умов згідно протоколу №2 від 09.07.1997 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів №318 від 19.08.1997 року. В Херсонському слідчому ізоляторі перебуває на квартальному обліку у загальній черзі за №12 та у пільговій черзі з правом першочергового одержання житла № НОМЕР_1 .

Згідно актового запису про шлюб №512, складеного 02.10.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 02.10.2010 року зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого т.в.о. начальника управління комунальної власності 06.09.2010 року на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №414 від 17.08.2010 року, квартира під АДРЕСА_2 , належить державі в особі Державного департаменту України з питань виконання кримінальних покарань.

З довідки №24/10-776, виданої 02.03.2017 року ДУ «Херсонський слідчий ізолятор», житлово-побутова комісія Херсонського слідчого ізолятора повідомляє, що станом на 03.03.2017 року на квартирному обліку в установі перебуває: у загальній черзі 26 сімей; у пільговій черзі з правом першочергового одержання житла 26 сімей. Житловий фонд Херсонського слідчого ізолятора складається із 6 службових квартир (№15, АДРЕСА_5 , №21, №25, №42, №47), які розташовані у будинку під АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 працівник разом із родиною перебуває на квартирному обліку в установі у загальній черзі за АДРЕСА_6 та у пільговій черзі з правом першочергового одержання житла за №12. 30.04.2009 року ОСОБА_1 разом із родиною Виконавчим комітетом Херсонської міської ради було видано ордер №10 на службове жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у якій вони проживають по теперішній час. Станом на 03.03.2017 року рішення про виключення квартири АДРЕСА_2 , не приймалось.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.05.2018 року, власником 1/1 частини спірної квартири є держава в особі Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, якою встановлюється презумпція право набуття права власності, та встановлено, що право власності набувається на підставі не заборонених законом.

Згідно ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право в у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку встановленому законом.

Умови і порядок набуття фізичними і юридичними особами у власність майна в результаті приватизації регулюються Конституцією України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», на який позивачі посилаються як на підставу для задоволення позовних вимог, метою приватизації є створення умов для здійснення права громадян на задоволення потреб у житлі.

П.4 ст.5 вказаного Закону передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових фондів одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) та перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію Закону.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

При цьому, п.2 ст.2 Закону чітко визначено, що не підлягають приватизації квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових.

Крім цього, відповідно до ст.118 Житлового кодексу УРСР жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також тоді, коли в установленому, порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових, що також кореспондується із п.1.6 Порядку надання службових приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу працівниками ДКВС України.

Згідно із п.1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2016 №343 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» постановлено ліквідувати Державну пенітенціарну службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації. Установлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної пенітенціарної служби, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2016 №348 «Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи управління Державної пенітенціарної служби та утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції - міжрегіональні управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.

Положенням про Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №395/5 від 16.02.2018 визначено, що Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції є територіальним органом Міністерства юстиції, який утворюється для реалізації повноважень Міністерства юстиції України.

Відповідно до п.п.5 п.4 зазначеного Положення, Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції забезпечує ефективне та цільове використання державного майна, здійснює в межах повноважень, визначених законодавством та іншими нормативно-правовими актами, функції з управління майном підпорядкованих органів і установ.

З листа Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.03.2017 за вих. №19/7 вбачається, що рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 21.04.2009 №196 визнано службовими перелік квартири по АДРЕСА_1 . Клопотань щодо зняття статусу «службової» з квартири АДРЕСА_7 до виконавчих органів Херсонської міської ради не надходило.

У зв`язку з тим, що Міністерство юстиції України, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації делегувало Південному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції повноваження в частині управління державним майном підпорядкованих установ виконання покарань, тобто і службовим житловим фондом, тому питання виключення нерухомого майна, а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_2 із статусу службового має бути скеровано до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Проте, стороною позивача е доведено та судом не встановлено, що відповідне клопотання направлялося до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для розгляду по суті.

Крім того, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири (частина перша статті 118 Житлового кодексу УРСР).

Статті 124-125 Житлового кодексу УРСР передбачають приписи, згідно з якими припинення трудових правовідносин з роботодавцем, за виключенням окремих чітко визначених випадків, є підставою для виселення особи зі службового житла без надання іншого житлового приміщення. Тобто, формулювання вказаних приписів є достатньо чіткими та передбачуваними для особи, якій таке житло надане у користування.

Відповідно до ч.1 ст.125 Житлового кодексу УРСР без надання іншого житлового приміщення ц випадках, зазначених у ст.124 цього Кодексу не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менше як десять років.

Тому суд приходить до висновку, що твердження позивачів, що оскільки вони постійно проживають та зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 , іншого житла не мають, знаходяться на квартирному обліку з 1997 року та мають право на безоплатну приватизацію вказаної квартири, відповідач зобов`язаний надати згоду на приватизацію та звернутися з клопотанням до Херсонської міської ради про виключення квартири з числа службових є таким, що не відповідає нормам діючого законодавства.

Особливість права користування службовим житлом на підставі ордеру полягає, зокрема, у тому, що володільцем такого житла залишається його власник. Особа, яка користується службовим житлом, знає, що після припинення її правовідносин з роботодавцем вона зобов`язана звільнити надане ним житлове приміщення, крім випадків, встановлених ст.125 Житлового кодексу УРСР.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).

Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Тобто, особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього повноваження власника, зокрема набуває і право володіння.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 131607578 від 20.07.2018 року власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2 є Міністерство юстиції України, тому суд вважає, що саме Мін`юст вправі розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 89, 259, 263-265, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, Херсонського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Херсонської міської ради, Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 10.12.2020 року.

Суддя: С.І.Майдан