Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3986/12-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 43 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №296/3986/12-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , закритого акціонерного товариства «Житомирська хутрова фабрика», Сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Корольовського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Управління державної міграційної служби управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, про визнання реєстрації недійсною, зобов`язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира, постановлену 06 лютого 2018 року суддею Галасюком Р.А. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2012 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом, у якому, просили визнати реєстрацію ОСОБА_3 та членів його сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 недійсною; зобов`язати Сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Корольовського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області зняти їх з реєстраційного обліку. У подальшому представник позивачів ОСОБА_5 подала заяву про зміну позовних вимог та просила визнати: незаконним та скасувати рішення Корольовського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі його структурного підрозділу Сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Корольовського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2 м АДРЕСА_3 Житомир АДРЕСА_4 вул АДРЕСА_3 Івана АДРЕСА_5 , буд. 20, кв. 11 (№5 до зміни нумерації квартир КП «Житомирське міжміське бюро по технічній інвентаризації» Житомирської обласної ради), ОСОБА_3 та членів його сім`ї, в тому числі неповнолітніх дітей; усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача та членів його сім`ї, у тому числі неповнолітніх дітей (а.с. 65-67 т.1).

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 20 січня 2014 року до участі у справі, як співвідповідача, залучено Управління державної міграційної служби УМВС України в Житомирській області (а.с. 93 т. 1).

Ухвалою цього суду від 06 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду від 06 лютого 2018 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На її думку, суд безпідставно залишив позов без розгляду та порушив право позивачів на доступ до правосуддя, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів належного повідомлення останніх про судове засідання, призначене на 06 лютого 2018 року. Зазначила, що з 26 червня 2013 року по 01 грудня 2017 року вона та її довіритель з`являлися на кожне судове засідання.

У своїх доводах також послалася на практику Європейського суду з прав людини та постанову Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

В судовому засіданні ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала.

Від представника Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші її учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч. 5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Главою 7 розділу І ЦПК України визначено, що судові виклики та повідомлення здійснюються судовими повістками про виклик та судовими повістками-повідомленнями. Порядок вручення судових повісток визначено ст. 130 ЦПК України.

За змістом ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що 01.12.2017 та 06.02.2018 позивачі повторно не з`явилися в судові засідання без поважних причин, про причини такої неявки не повідомили.

Разом з тим, докази, які підтверджують належне, у відповідності до положень ст.130 ЦПК України, повідомлення позивачів або їх представника про дату, час та місце судового розгляду, який відбувся 06 лютого 2018 року, у матеріалах справи відсутні.

Отже, вважати, що позивачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, який відбувся 06 лютого 2018 року не можна.

Тому, у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Враховуючи, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, скасовує таку ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 06 лютого 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 16 березня 2020 року.