Справа № 591/758/20
Номер провадження 2/573/190/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Черкашина М.С., розглянувши матеріали до позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

13 березня 2020 року на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2020 року до Білопільського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що у відкритті провадження по справі необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що адвокат Третьяков С.М., що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини.

Водночас до позовної заяви додано рішення Білопільського районного суду Сумської області від 11 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 23 листопада 2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини.

Як вбачається, позивач ОСОБА_1 вже зверталась до суду з позовом у цивільній справі про стягнення аліментів, який задоволено. Таким чином є таке, що набрало законної сили судове рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет, а саме стягнення аліментів на утримання дитини.

Водночас роз`яснюю, що частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи сформульовані у позовній заяві вимоги представника позивача щодо стягнення аліментів, а не збільшення їх розміру, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення.

Суддя