Справа № 423/3599/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі:

головуючої судді: Архипенко А.В.

при секретарі: Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Попасна цивільну справа за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із дійсною заявою, в якій зазначив, що у вересні 2019 року він звернувся до Управління Пенсійоного фонду України в Попаснянському районі Луганської області з питання страхового стажу. При огляді його трудової книжки було виявлено недоліки заповнення документа. А саме, запис № 6 від 17.05.1982 р. про прийняття на посаду інженера по техніці безпеки ( наказ № 31 від 17.05.1982 р.); Запис № 7 від 10.10.1983 р. про призначення майстром по будівництву ( наказ № 137 від 10.11.1983 р.), Запис № 8 від 21.08.1985 р. про звільнення за ст. 38 ЗКпП УСРС ( наказ № 94 від 21.08.1985 р.)

При цьому, в записі № 8 є виправлення в нумерації місяця з "07" на "08", при цьому особою, яка вчинила запис не зроблено відмітку про виправлення.

Звернутися до Попаснянської швейної фабрики з питання щодо виправлень запису немає, оскільки це підприємство не здійснює діяльності, та місцезнаходження його невідомо, документи до архівних установ не надавались.

В зв`язку з чим заявник позбавлений можливості отримати на зазначеному вище підприємстві належним чином завірені відомості про роботу.

За викладених обставин, заявник в поданій заяві просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме що він дійсно працював на Попаснянській шцейній фабриці з 17 травня 1982 року по 21 серпня 1985 року,

Заявник в судове засідання не з`явився, до початку судового розгляду надав заяву про проведення розгляду поданої заяви без його присутності, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення, в якому зазначив, що заявник на дату звернення до суду не набув право на пенсійне забезпечення, управління ПФУ в Попаснянському районі рішення про відмову в призначенні пенсії не приймалось. Просив розглянути справу у відсутність представника.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи - приходить до наступного.

Предметом поданої заяви є вирішення питання встановлення факту, що має юридичне значення для заявника з приводу належного оформлення ним своєї трудової книжки, в зв`язку із тим, що позасудовим шляхом вирішити зазначене питання неможливо.

Вирішення зазначених питань регулюється положеннями ЦПК України та положеннями Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року.

У відповідності до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що має юридичне значення, встановлений ч.1 ст.315 ЦПК України і є вичерпним.

Факт, який саме просить встановити заявник, (факт роботи на певному підприємстві) до зазначеного переліку не відноситься.

Натомість, частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо :

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Також, згідно ст. 12 п.3 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

А так, враховуючи визначені правові підстави, суд зазначає наступне. Так, із наданих заявником письмових доказів судом встановлено, що заявник є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-6). Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що з 17.05.1982 року по 21.08.1985 року заявник працював на Попаснянській швейній фабриці контролером інженером, майтстром з будівництва, був звільнений 21.08.1985 р. за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням ( підстава наказ № 94 від 21.08.1985 р. (а.с.8). Із відповіді, наданої Комунальною установою Попаснянської міської ради "Трудовий архів територіальних громад району" вбачається, що документи Попаснянської швейної фабрики на зберігання в КУ "Трудовий архів" не передавалися, місцезнаходження даних документів невідомо ( а.с.13).

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які знають заявника по спільній роботі, що підтверджується записами в трудових книжках свідків (а.с.20-25).

Свідки підтвердили факт роботи заявниці у Попаснянській швейній фабриці у період з 17.05.1982 року по 21.08.1985 року включно. А так, у суда немає сумнівів, що заявник дійсно у період з 17.05.1982 року по 21.08 1095 року працював на Попаснянській швейній фабриці та перебував у трудових відносинах з Попаснянською швейною фабрикою з 17 травня 1982 року по 21 серпня 1985 року включно та був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Але в зв`язку із тим, що документи вищезазначеного підприємства не передавались до КУ Попаснянської міської ради "Трудовий архів" він не може надати відповідні довідки про період роботи на Попаснянській швейній фабриці, тому заявник не може оформити пенсію і від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав фізичних осіб (в даному випадку підтвердження трудового стажу особи, яке ніким не оспорюється та в подальшому може бути підставою для оформлення пенсії), а чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення при обставинах, які склалися у заявника, що відповідає положенням ст.293, 315 ЦПК України та положенням Пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року.

При цьому, в межах даного судового розгляду спору про право немає, тому що наявність трудового стажу заявниці ніким не спростовано.

Таким чином, враховуючи визначені правові положення, на основі аналізу доказів в даному провадженні в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись Пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року, ст. ст. 12, 13, 81, 258-259, 273, 293-394315-319, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити в повному обсязі.

Встановити юридичний факт, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дійсно працював на Попаснянській швейній фабриці з 17 травня 1982 року по 21 серпня 1985 року.

Рішення суду може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, в порядку ст.273 ЦПК України.

Суддя : А.В. Архипенко