Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Безрук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Чемезовій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу №221/9464/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Докучаєвський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту родинних відносин та факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту.

Вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, у м. Лутугіне, Луганської області, померла його матір, ОСОБА_2 . Лікарське свідоцтво про смерть було видане Державним закладом «Лутугінська центральна районна багатопрофільна лікарня». Причиною смерті стало набряк головного мозку, інфаркт головного мозку в басейні лівого середньо мозкової артерії, гіпертонічної хвороби. Докучаєвським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання свідоцтва про смерть українського зразку. Окрім того, заявник не має можливості підтвердити факт того, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , оскільки допущено описку в написанні прізвища матері.

У судове засідання заявник та його представник не з`явились. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає.

Представник заінтересованої особи Докучаєвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до суду не з`явився, однак від представника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками є: батько - ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.01.1966 року, актовий запис №51.

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 28.11.2000 року, такий видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Лутугінським РВ УМВС України в Луганській області 11.01.1999 року, такий видано на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що ж стосується вимоги про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, суд зазначає наступне.

Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Положеннями ст.2 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Крім того, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Ураховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №196 від 26.10.2020 року, виданої Державним закладом «Лутугінська центральна районна багатопрофільна лікарня» Луганської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Лутугіно, Луганської області, яка є тимчасово окупованою територією України, через набряк головного мозку, інфаркт головного мозку в басейні лівого середньо мозкової артерії, гіпертонічної хвороби.

Заявник звернувся до Докучаєвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)для проведення державної реєстрації факту смерті, однак отримав відмову у проведенні реєстрації смерті у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства.

Реалізувати своє право на отримання свідоцтва про смерть заявник не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт його смерті є недійсними через те, що видані незаконними органами.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та встановлення факту родинних відносин.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82 265, 268, 315, 319, 352, 354 ЦПК України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Докучаєвський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту родинних відносин та факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження хутір Зелене, Недригалівський район, Сумської області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Лутугіно, Луганської області, Україна, внаслідок набряку головного мозку, інфаркту головного мозку в басейні лівого середньо мозкової артерії, гіпертонічної хвороби.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лутугіно, Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Безрук