Номер провадження: 22-ц/813/5385/20
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

06.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2019 року вцивільній справі за позовною заявою Міністерства інфраструктури України до ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Зілковської Катерини Леонідівни, треті особи: Громадська організація «Причал №193 «Ярморочна», Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 року до суду надійшла позовна заява Міністерства інфраструктури України до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Зілковської Катерини Леонідівни, треті особи: Громадська організація «Причал №193 «Ярморочна», Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» про витребування із чужого незаконного володіння (т.1, а.с 1-90).

23 грудня 2019 року рішення Суворовського районного суду (суддя Кисельова К.В.) 1. позовні вимоги Міністерства інфраструктури України до ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Зілковської Катерини Леонідівни, треті особи: Громадська організація «Причал №193 «Ярморочна», Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено частково. 2. Витребовано з володіння ОСОБА_1 на користь Держави Україна в особі Міністерства інфраструктури України нерухоме майно у вигляді у вигляді 59/10000 часток нежитлових будівель спортивно-човнової станції Причал № НОМЕР_1 , розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , розташованих на земельній ділянці площею 1,1443 га, кадастровий номер земельної ділянки: :35:012:0006, що складаються з боксу № 158 у літ. «Е» у складі приміщень: ІІ поверх -5 - основне площею 19,3 кв.м, загальною площею - 19,3 кв.м, основною площею 19,3 кв.м. шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 жовтня 2015 року з індексним номером 25418124, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Зілковською Катериною Леонідівною щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 права власності на 59/10000 часток нежитлових будівель спортивно-човнової станції Причал № НОМЕР_1 , розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , розташованих на земельній ділянці площею 1,1443 га, кадастровий номер земельної ділянки: :35:012:0006, що складаються з боксу № 158 у літ. «Е» у складі приміщень: ІІ поверх -5 - основне площею 19,3 кв.м, загальною площею - 19,3 кв.м, основною площею 19,3 кв.м. 4. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави Україна в особі Міністерства інфраструктури України судовий збір у розмірі 1762 гривні (т.2, а.с 171-184).

03 лютого 2020 року через до канцелярії Одеського апеляційного суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2019 року. Апелянт з вказаним рішенням не погоджується, оскільки воно прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому є незаконним та підлягає скасуванню. Апелянт вказує не те, що судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки доводам та доказам які були надані, зокрема, судовим рішенням у справі №15/158/-09-5429. Крім того апелянт пояснює, Одеська міська рада відмовила в оформленні свідоцтва на право державної власності на спірні об`єкти, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про визнання за державою в особі позивача права власності. ОСОБА_1 пояснює той факт, судноремонтним заводом в 1976 році за рахунок державних коштів ніякого будівництва на земельній ділянці площею 0,6 га по АДРЕСА_3 не здійснювалося було встановлено судовим рішенням господарського суду Одеської області від 24 липня 2010 року. В даній справі суд безпосередньо вирішував питання набуття права власності СРЗ та Позивачем, а тому факт його відсутності є обставиною, що не підлягає доказуванню в цьому процесі. Позивачем не було надано до суду доказів будівництва, введення в експлуатацію, проведення державної реєстрації судноремонтним заводом і відповідно до цього набуття права власності судноремонтним заводом або Міністерством інфраструктури України безпосередньо. Таким чином, єдиним доказом набуття права власності судноремонтним заводом є підтвердження факту прийняття до експлуатації об`єкту нерухомості. В іншому випадку, таке майно вважає самочинно збудованим. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку. Із наявних у матеріалах доказів, вбачається, що позивач може бути лише власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва майна, що не було введено в експлуатацію, за умови підтвердження самого факту будівництва. На думку апелянта, позивач не здобув та самостійно не подав докази того, що нерухоме майно яке він просить витребувати у Апелянта належить насправді йому, є недоведеність ідентичності об`єкта позивача та Апелянта, що виключає можливість задоволення позовних вимог. Позовна заява не містить будь-якого обґрунтування та доказів того, що бокс відповідача №158 входить до складу майна, який належить позивачу на праві власності, оскільки технічні характеристики об`єктів нерухомості не дають змоги встановити їх тотожність, що виключає можливість його витребування. Апелянт просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2019 року. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст рішення Суворовського районного суду м. Одеси було складено 02 січня 2020 року. Апеляційну скаргу було подано до Одеського апеляційного суду 03 лютого 2020 року. Отже строк на апеляційне оскарження спливає 01 лютого 2020 року. Оскільки 01 лютого 2020 року є вихідний день (субота), тому строк на апеляційне оскарження не є пропущеним.

Разом з тим, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України: апелянт не надав докази підтвердження сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, апелянту необхідно здійснити сплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 5286 грн, що підлягала сплаті 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року сплачується через банківські установи, чи поштовим відділенням зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник повинен вказати слова «судовий збір», код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Отримувач коштів - УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) - 899998

Рахунок отримувача - UA0015007;

Код класифікації доходів бюджету 22030200

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2019 року вцивільній справі за позовною заявою Міністерства інфраструктури України до ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Зілковської Катерини Леонідівни, треті особи: Громадська організація «Причал №193 «Ярморочна», Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» про витребування майна із чужого незаконного володіння - залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк