БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1402/2020
Провадження № 2-ві/497/2/20
УХВАЛА

про розгляд заяви щодо відводу

16.12.2020 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград без участі сторін матеріали справи з заявою ОСОБА_1 про відвід судді Болградського районного суду Одеської області від розгляду цивільної справи №497/1402/2020 (провадження №2/497/717/2020) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду суддею Кравцовою А.В. надійшло вищевказане клопотання про відвід судді, що подана 07.12.2020р. гр. ОСОБА_1 .

Вказаною заявою заявник, стверджуючи про наявність достатніх підстав для відводу судді Кодінцевої С.В. та секретарю судового засідання Ковтун О.І. , що разом з цим суддею бере участь в організації та проведенні судових засідань від участі в розгляді цивільної справи стосовно нього, заявника.

В обґрунтування своєї заяви та в якості достатніх підстав для відводу судді заявник стверджує, що відносно судді Болградського районного суду Одеської області Кодінцевої С.В. провадиться розслідування Генеральною прокуратурою України за фактом протиправних дій суддями Болградського районного суду Одеської області.

Вивчивши доводи клопотання ОСОБА_3 , розглянувши надані документи та матеріали, у тому числі, - перевіривши доводи та докази на відповідність вимогам чинного законодавства, суд з`ясував наступне.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні судді Кодінцевої С.В. перебуває цивільна справа №497/1402/2020 (провадження №2/497/717/2020) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалою суду від 19.11.2020р. судове засідання з розгляду вказаної справи у порядку спрощеного позовного провадження призначене о 09:00год. 23.12.2020р.

07.1202020р. до суду надійшло дане клопотання про відводи головуючому та секретарю судового засідання, додатків клопотання не містить.

Головуючий суддя у період з 30.11 по 11.12.2020р. перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 15.12.2020р. клопотання відповідача ОСОБА_1 від 07.12.2020р. про відвід головуючому судді Кодінцевій С.В. та секретарю судового засідання Ковтун О.І. визнано необгрунтованим, клопотання для розгляду передано до канцелярії суду для визначення складу суду на підставі ч.3ст.40 ЦПК України, згідно якої в разі, "якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід".

Відповідно до ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Таким чином, оскільки дане клопотання надійшло поза межами судового засідання, воно розглядається у порядку письмового провадження без виклику і повідомлення учасників справи, хоча, відповідно до положень цієї ж статті ЦПК України, за ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід, суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд даної справи №497/1402/2020 (провадження 2-ві/497/2/20) за клопотанням ОСОБА_1 про відвід проводиться без виклику та за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

З аргументів заяви про відвід судді та матеріалів справи вбачається, що, на думку заявника, підставою для відводу судді є порушення п.п.3,5,ч.1ст.36 ЦПКУ, - "...прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності" судді, посилаючись на те, що стосовно судді Кодінцевої С.В. провадиться розслідування Генеральною прокуратурою України за фактом протиправних дій суддями Болградського районого суду Одеської області. Стосовно ж секретаря судового засідання Ковтун О.І. заявник стверджує у клопотанні, що вона прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи та з усіх підстав, передбачених ст.36 ЦПК України, посилаючись на неприпустиме розповсюдження недостовірної інформації відносно заявника та членів його родини і порушення конфіденціальності, проте доказів на підтвердження та тлумачення цих аргументів клопотання та матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.29 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Статтею 48ч.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на підставі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, встановлену законом.

Статтею 33ч.ч.1, 11, 14-17 ЦПК України регламентовано, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Ст.34 цього ж Кодексу визначено, що цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

А ст.36 ЦПК України визначено випадки, за яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), а саме, якщо: « 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. 2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 (щодо повторної участі судді в розгляді справи) цього Кодексу. 3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. 4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу».

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Разом з тим, як вбачається із заяви ОСОБА_1 про відвід судді, він обумовлений наявністю розслідування Генеральною прокуратурою протиправних дій суддями Болградського районного суду відносно ОСОБА_1 , проте доказів наявності будь-якого розслідування не надав, а також не надав відомостей стосовно будь-яких дій, які вважає протиправними стосовно себе з боку суддів Болградського районного суду. Натомість, з ухвали суду від 15.12.2020р., яким клопотання ОСОБА_1 від 07.12.2020р. про відвід головуючому судді Кодінцевій С.В. та секретарю судового засідання Ковтун О.І. визнано необгрунтованим, вбачається, що в провадженні Болградського районного суду Одеської області взагалі не перебувало будь-яких справ з участю заявника.

Стосовно ж секретаря судового засідання заявником також не надано доказів та відомостей про розповсюдження нею будь-якої конкретної недостовірної інформації відносно заявника та членів його родини, а саме: коли, за яких обставин і кому саме, а також не надано відомостей та доказів на порушення секретарем судового засідання конфіденціальності і якої саме, тому суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не містить передбачених статтею 36 КАС України обгрунтованих підстав та доказів на підтвердження таких підстав - для відводу судді та секретарю судового засідання.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання - також не може бути підставою для відводу.

З наданих матеріалів, зокрема ухвали про розгляд заяви щодо відводу собі, як головуючому, вбачається, що суддя Кодінцева С.В. не встановила наявних підстав для задоволення відводу собі, як головуючому, тому матеріали, відповідно до вимог ст.40ч.3 ЦПК України, розглядаються суддею, який не входить до складу суду, який розглядає справу, і визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

З наданого клопотання та матеріалів також не вбачається обставин, що унеможливлюють участь судді Кодінцевої С.В. у розгляді справи; крім того, порушень порядку визначення судді для розгляду справи - також не вбачається.

Справи для розгляду суддям Болградського районного суду Одеської області розподіляються, зазвичай за відсутності суддів, судді, так само як й інший співробітник суду, у тому числі, якій вводить дані справи для розподілу, - не мають впливу, не втручаються і ніколи не втручалися у цей процес, жоден суддя наперед не знає, які справи будуть йому в провадження розподілені.

визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Окрім того, згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови "Про незалежність судової влади" №8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Ст.12ч.2,3 ЦПК України визначено, що "учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом".

Враховуючи викладене, а також відсутність доказів на підтвердження доводів заяви про відвід судді та секретаря судового засідання, суд дійшов висновку, що заява не обґрунтована достатніми та належними доказами, і взагалі будь-якими доказами, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст.12-14, 33, 34, 36, 89, 260,261,353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Болградського районного суду Одеської області від розгляду цивільної справи №497/1402/2020 (провадження №2/497/717/2020) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає, та набирає законної сили з моменту підписання суддею. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, в разі їх наявності в заявника, можуть бути додані до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кравцова А.В.