ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 671/1478/19
Провадження № 22-ц/4820/1864/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

з участю представниці відповідача Бацей Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про спонукання до вчинення дій і відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2020 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волочиського відділення Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про спонукання до вчинення дій і відшкодування шкоди.

ОСОБА_1 зазначив, що у 2008 році він отримав у відповідача кредит, який повністю погашений ним у 2011 році, однак, банк безпідставно заявив до нього позов та звернув до виконання виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим позивач залишається в реєстрі боржників і зазнав душевних страждань.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») зняти його з банківського реєстру боржників і стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на свою користь 100 000 грн моральної шкоди.

Процесуальні дії суду першої інстанції

В порядку заміни неналежного відповідача суд ухвалою від 10 червня 2020 року залучив до участі у справі АТ КБ «Приватбанк».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2020 року в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами факт включення відомостей про нього до будь-якого реєстру боржників, а також склад цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що внаслідок неправомірних дій АТ КБ «Приватбанк» позивач перебуває у реєстрі боржників і зазнав моральних страждань, однак суд не з`ясував усіх обставин, не застосував норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

АТ КБ «Приватбанк» не подало відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасницю судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

17 травня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №HMХRRX10200056, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 11 520 грн на строк до 17 травня 2009 року під 12% річних.

ОСОБА_1 не виконав грошового зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим 18 березня 2008 року Волочиський районний суд Хмельницької області видав наказ про стягнення з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» 12 625 грн 31 коп. заборгованості, яка складалася з 11 092 грн 28 коп. неповернутого кредиту, 1 119 грн 41 коп. процентів, 276 грн. 48 коп. комісії, 137 грн 14 коп. пені.

Це судове рішення виконано ОСОБА_1 у повному обсязі.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 січня 2015 року в позові АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 27 023 грн 46 коп. заборгованості за кредитним договором №HMХRRX10200056 від 17 травня 2007 року відмовлено.

2 серпня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. було вчинено виконавчий напис №10391 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 77 810 грн 31 коп. заборгованості за кредитним договором №HMХRRX10200056 від 17 травня 2007 року.

Обставини виконання цього виконавчого напису не відомі.

а) щодо вирішення позову про спонукання до вчинення дій

Застосовані норми права

Статтею 1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №1404-VІІІ реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Із положень ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 9 Закону №1404-VІІІ слідує, що Єдиний реєстр боржників це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань боржника юридичної особи; найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; номер виконавчого провадження; категорія стягнення (аліменти, штраф тощо).

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 5 серпня 2016 року №2432/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за №1126/29256) визначено механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження, в тому числі Єдиного реєстру боржників (розділ Х).

В силу п. 3 розділу І цього Положення реєстраторами Системи є: відповідальні особи органу державної виконавчої служби; державні виконавці органів державної виконавчої служби; приватні виконавці; помічники приватних виконавців; відповідальні особи приватних виконавців; керівники органів державної виконавчої служби та їх заступники.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

За змістом указаних норм права Єдиний реєстр боржників це систематизована база даних про боржників, які мають невиконані майнові зобов`язання.

Цей реєстр утворюється відповідно до Закону №1404-VІІІ та ведеться в режимі реального часу з метою оприлюднення відомостей про боржників та їх зобов`язань, а також з метою запобігання відчуженню боржниками майна.

Ведення Єдиного реєстру боржників покладається на посадових осіб органів державної виконавчої служби та державних виконавців, приватних виконавців, їх помічників і відповідальних осіб.

Відомості про боржників вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження та виключаються з цього реєстру одночасно із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу чи встановленням факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

АТ КБ «Приватбанк» не наділено повноваженнями на виключення відомостей про боржників із Єдиного реєстру боржників, а матеріали справи не містять доказів щодо внесення відомостей про ОСОБА_1 як до цього реєстру, так і до будь-якого іншого реєстру.

Отже, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами своїх вимог.

Доводи ОСОБА_1 про обґрунтованість позову та неправильну оцінку судом зібраних доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

б) щодо вирішення вимог про стягнення моральної шкоди

Застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

ОСОБА_1 обґрунтував позов про відшкодування моральної шкоди тим, що відповідач пред`являє до нього вимоги за виконаним грошовим зобов`язанням.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 подав до суду:

- рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 січня 2015 року у справі №671/1671/14-ц (а.с. 3-5);

- ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 26 лютого 2015 року у справі №671/1671/14-ц (а.с. 7-8);

- лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19 березня 2019 року №928/02-04, згідно якого за період з січня 2019 року по березень 2019 року здійснювалися відрахування з пенсії ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа (якого саме не зазначено) (а.с. 9, 114);

- лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11 грудня 2018 року №3092/02.04, з якого слідує, що станом на 1 вересня 2018 року залишок боргу за виконавчим листом №55641063 становить 87 771 грн 34 коп. (а.с. 10, 25, 115);

- довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31 жовтня 2019 року №3517/02-04 про щомісячні утримання з пенсії ОСОБА_1 за період з січня 2019 року по жовтень 2019 року (на підставі чого здійснені утримання не вказано) (а.с. 24);

- виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. від 2 серпня 2017 року №10391 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 77 810 грн 31 коп. заборгованості за кредитним договором №HMХRRX10200056 від 17 травня 2007 року (а.с. 117);

- опис вкладення до цінного листа від 17 липня 2017 року, яким АТ КБ «Приватбанк» повідомив ОСОБА_1 про наявність боргу за кредитним договором (а.с. 11);

- лист АТ КБ «Приватбанк» від 23 липня 2019 року №20.1.0.0.0/7-190718/687 про неможливість відмови від стягнення заборгованості за кредитним договором №HMХRRX10200056 від 17 травня 2007 року (а.с. 12, 23);

- скриншот з мобільного телефону (а.с. 126-128).

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що АТ КБ «Приватбанк» вчинило відносно ОСОБА_1 неправомірні дії, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із завданням останньому шкоди.

Самі по собі висунення банком вимог про погашення заборгованості за кредитним договором, а також пред`явлення банком до суду необґрунтованого позову, не свідчать про незаконність дій відповідача та завдання ОСОБА_1 моральної шкоди. Також у справі відсутні докази про те, що ОСОБА_1 зазнав душевні страждання.

За таких обставин суд першої інстанції правильно керувався тим, що ОСОБА_1 не довів склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності АТ КБ «Приватбанк» перед ним за завдані збитки, тому позов є необґрунтованим.

Посилання ОСОБА_1 на доведеність вимог і неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не приймає до розгляду додані ОСОБА_1 до апеляційної скарги: постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 24 жовтня 2018 року (а.с. 157); постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13 липня 2018 року (а.с. 158); лист Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 23 жовтня 2018 року №18682 (а.с. 159); звернення ОСОБА_1 до цього відділу від 28 листопада 2018 року (а.с. 160), - оскільки ці письмові докази подані позивачем лише на стадії апеляційного розгляду справи, без належного обґрунтування неможливості подання доказу суду першої інстанції з поважних причин, тобто без дотримання вимог ст. 83 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є помилковими.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2020 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Бабій О.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27