Справа № 567/1252/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Власюк І.В.

з участю

позивача за первісним позовом-відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1

представника позивача за первісним позовом-відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_2

відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_3

представника відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_4

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Острозької РДА Рівненської області Ковальчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Острозька районна державна адміністрація Рівненської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Острозька районна державна адміністрація Рівненської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Острозька районна державна адміністрація Рівненської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей.

В обґрунтування позову зазначає, що з 27.01.2008 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 і в них народилося троє малолітніх дітей: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Після народження першої дитини відповідач відмовився працювати та утримувати себе та сім`ю та більше десяти років жив і до цього часу живе на утриманні позивача та своє матері пенсіонерки. Постійно влаштовував сімейні скандали, а з січня 2019 року почав систематично чинити фізичне насильство про відношенню до неї, на очах дітей та своєї матері, в зв`язку з чим вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів. Зазначає, що неодноразово хотіла забрати дітей і продовжити жити в своїй квартирі в с.Шубків, але діти боялися покидати будинок. Зазначає, що в березні 2019 року забрала найменшу доньку ОСОБА_7 , оскільки сини під страхом розправи батька-садиста побоялися покидати помешкання в с.Садки, і поїхала жити в своє помешкання.

Посилається на те, що до цього часу відповідач насильно, під страхом, утримує двох їх малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , забороняє їм бачитися з матір`ю та спілкуватися, в зв`язку з чим вона позбавлена права виконувати свої материнські обов`язки, а діти позбавлені материнської опіки та тепла. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають в неналежних санітарних умовах, в будинку відсутній санвузол, туалет, діти не можуть нормально помитися. Зазначає, що відповідач протягом останніх десяти років не займався опікою дітей, їх належним доглядом, не займався їх навчанням та вихованням. Вважає, що всі обов`язки по утриманню його самого, вихованню дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідач переклав на свою матір-пенсіонерку ОСОБА_11 . Зазначає, що відповідач власного житла не має, ніде не працює.

Вказує, що в с.Садки школи для навчання дітей не має, діти вимушені кожний день в будь-яку погоду добиратися в сусіднє село за 4 км до школи, відсутній медпункт і будь-яка інфраструктура, яка необхідна для нормального розвитку особистості дітей.

Враховуючи вищенаведене вважає, що всі їх спільні з відповідачем малолітні діти мають проживати з нею, в с.Шубків Рівненського району, де в неї наявне власне житло, поблизу її помешкання знаходиться загальноосвітня середня школа І-III ступенів, музична школа, працює багато розвиваючих гуртків, в селі працює лікарня першої медичної допомоги з медичною лабораторією, науково-дослідний інститут «Академії сільського господарства України». Вказує, що вона працевлаштована та працює провідним фахівцем в державній установі, що знаходиться в 200 метрах від її помешкання та 120 метрах від школи. В неї вища педагогічна освіта за спеціальністю-вихователь-психолог.

Вказує, що має змогу та велике бажання дати дітям пристойну освіту, допомогти їм в навчанні в школі та вступити до вищих навчальних закладів, рости в родині де дітей люблять і ними опікуються та просить визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею.

Суд, розглянувши справу відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України за правилами загального позовного провадження, встановив наступне.

Ухвалою суду від 06.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

19.11.2019 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Острозької районної державної адміністрації Рівненської області, згідно яких вбачається, що на комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 08.10.2019 розглядалось клопотання ОСОБА_1 жительки с.Шубків Рівненського району, щодо визначення місця проживання її малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживали зі своїм батьком ОСОБА_3 в с.Садки Острозького району. Найменша дитина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з позивачкою, тому питання щодо визначення її місця проживання не виникало. Враховуючи бажання малолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_6 жити з батьком, та категоричне заперечення проти проживання з матір`ю, а також взаємну згоду обох батьків щодо проживання дітей з батьком, комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було прийнято рішення про визначення доцільним проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своїм батьком ОСОБА_3 , жителем с.Садки Острозького району Рівненської області; надано матері ОСОБА_1 строк два місяці для налагодження контакту з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також для виправлення тієї ситуації, яка виникла у її стосунках з синами.

Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини, органом опіки та піклування Острозької райдержадміністрації було надано висновок від 09.10.2019 року № 2981/01-31 щодо проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з їхнім батьком ОСОБА_3 .

Враховуючи зазначене, просить під час розгляду справи врахувати висновок органу опіки та піклування Острозької районної державної адміністрації від 09.10.2019 №2981/01-31 про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком.

25.11.2019 відповідачем ОСОБА_3 подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 зазначає, що з 27.01.2008 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_1 .

Вказує, що шлюбне життя з ОСОБА_1 не склалося, а тому він був змушений звернутися до Острозького районного суду Рівненської області з позовом про розірвання шлюбу.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 18 листопада 2019 року шлюб між ним та ОСОБА_1 було розірвано.

Зазначає, що від даного шлюбу з відповідачем, вони мають спільних малолітніх дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та їхня з ОСОБА_1 сім`я належить до багатодітних сімей, про що свідчить посвідчення № 020813 видане 19.06.2012 року.

Протягом останнього часу вони з ОСОБА_1 проживають окремо, зокрема, він разом з їхніми малолітніми дітьми - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 разом з їх малолітньою дочкою ОСОБА_7 - в с.Шубків Рівненського району Рівненської області.

Посилається на те, що вони з відповідачкою не можуть дійти згоди щодо визначення місця проживання їх спільних дітей.

Вважає, що для забезпечення якнайкращих інтересах малолітніх синів - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , для їхнього повноцінного, всебічного, гармонійного розвитку та виховання, забезпечення їхнього розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним, буде проживання разом з ним в АДРЕСА_1 .

Зазначає, що малолітні сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 постійно проживають разом з ним в АДРЕСА_1 , де для дітей створені хороші умови проживання, дітям виділено окрему кімнату.

Житловий будинок у якому він проживає разом з дітьми належить його матері - ОСОБА_11 , про що свідчить довідка Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області №770/02-23 від 19.11.2019 року.

ОСОБА_5 навчається у НВК «Сіянцівська ЗОШ І-ІІІ ст.-дитячий садок» з 01 вересня 2015 року, ОСОБА_6 навчається у НВК «Сіянцівська ЗОШ І-ІІІ ст.-дитячий садок» з 01 вересня 2016 року. За час їхнього навчання він постійно відвідував батьківські збори, позакласні виховні заходи.

За місцем проживання на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області він зарекомендував себе позитивно. Скарг від жителів сільської ради щодо нього не поступало. Свої батьківські обов`язки він виконує належним чином.

З 18 березня 2019 року по 25 вересня 2019 року він постійно працював на посаді інспектора з безпеки лінійної частини нафтопроводу групи охорони лінійної частини сектору безпеки НПС «Чижівка» АТ «Укртранснафта», з 30 вересня 2019 року перебуває на обліку як безробітний у Гощанській районній філії Рівненського ОЦЗ.

Враховуючи наведене та посилаючись на висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітніх синів разом з ним, просить визначити місце проживання малолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з ним в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Острозького районного суду від 05.12.2019 прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх дітей та об`єднано його в одне провадження з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітніх дітей. Визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті справи.

23.12.2019 відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом, подала відзив на зустрічний позов в якому вимоги позивача, викладені в зустрічному позові, не визнала з наступних причин.

Вказує, що будинок в якому позивач просить суд залишити проживати їх спільних дітей разом з ним йому не належить та не належить його матері ОСОБА_11 , даний будинок за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у власності Сіянцівської сільської ради.

В матеріалах зустрічного позову відсутні документи, які б підтверджували, що позивач має постійне місце роботи, має доходи за які міг би утримувати себе і дітей, що є визначальним.

В зустрічній позовній заяві позивач вказує такий факт, що їх діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без пояснення причин бажають проживати з ним.

Вважає, що цей факт вказує і підтверджує, що позивач здійснює над дітьми насилля, і істинною причиною чому діти не пояснюють причини чому вони не хочуть проживати з нею, є страх, який їм вселяє позивач та його мати ОСОБА_11 на утриманні якої він живе і де тимчасово вимушені перебувати в неналежних умовах їхні діти, постійно і систематично, здійснюючи на них фізичний, психічний, моральний та економічний тиск.

Вважає, що боротьба позивача за місце проживання їх спільних дітей, а полягає лише в тому, що на даному домогосподарстві де вони тимчасово знаходяться позивач та його мати, яка є тимчасовим користувачем цього домогосподарства використовують дітей, як робочу рабську силу на роботах по утриманню свійських тварин та заготівлі для них кормів, так як в них немає ніяких доходів крім пенсійного забезпечення ОСОБА_11 .

Посилаючись на факти наведені в матеріалах зустрічного позову, зазначає, що сам позивач доводить документами, які надав суду те, що він ніде не працює постійно та і тимчасово не бажає працювати, не має свого власного житла, проживає в житлі, яке належить територіальній громаді, яким користується в незаконний спосіб безкоштовно його мати ОСОБА_11 .

Також зазначає, що позивач не має освіти, яка б дозволила розвивати їх спільних дітей і не бажав ніколи і не бажає займатися своїм розвитком. Натомість систематично і постійно наголошує дітям, що їм також не потрібна ніяка освіта, так як вона нічого в житті не вирішує. Ніколи не допомагав і не може допомогти у вирішенні дітьми домашніх завдань з шкільних предметів.

Правом подати відповідь на відзив та заперечення сторони не скористалися.

Ухвалою суду від 31.01.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Вирішено клопотання сторін про виклик свідків, витребування та долучення доказів.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та її представник підтримали первісні позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, зустрічний позов не визнали.

ОСОБА_1 пояснила, що з 27.01.2008 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який на даний час розірвано.

Від шлюбу з ОСОБА_3 у них народилося троє малолітніх дітей: син ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 , донька ОСОБА_7 .

Вказує, що ОСОБА_3 не має у власності житла, не має постійного місця роботи та доходів за які міг би утримувати себе і дітей, що є визначальним.

Вважає, що всі їх спільні з відповідачем малолітні діти мають проживати з нею, в с.Шубків Рівненського району, де в неї наявне власне житло та створено всі необхідні умови для проживання дітей, поблизу її помешкання знаходиться загальноосвітня середня школа І-III ступенів, музична школа, працює багато розвиваючих гуртків. Вказує, що вона працевлаштована та працює провідним фахівцем в державній установі, в неї вища педагогічна освіта.

Зазначила, що ОСОБА_3 чинив їй перешкоди в спілкуванні з дітьми. Лише тричі за весь час ОСОБА_1 привозив дітей до неї в с.Шубків. Заперечила, що залишала дітей без нагляду.

Вказує, що має змогу забезпечити дітям належні умови для проживання та навчання та просить визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з нею в с.Шубків Рівненського району.

Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні первісний позов визнали частково, зустрічний позов підтримали.

ОСОБА_3 зазначив, що згідний на те, щоб їхня спільна з ОСОБА_1 малолітня донька ОСОБА_7 залишилась проживати з матір`ю з огляду на бажання самої доньки, проте заперечує проти визначення місця проживання з ОСОБА_1 їх спільних синів, які проживають з ним.

ОСОБА_3 пояснив, що з 27.01.2008 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , який було розірвано рішенням Острозького районного суду від 18.11.2019. Вказав, що в 2019 році між ним та ОСОБА_1 погіршились стосунки, оскільки вона почала часто залишати його та дітей, вживати спиртні напої та вести розгульний спосіб життя.

24.08.2019 ОСОБА_1 залишила дітей без нагляду на п`ять діб, в зв`язку з чим він звертався до органів внутрішніх справ з приводу її розшуку.

Вказує, що протягом останнього часу вони з ОСОБА_1 проживають окремо, зокрема він разом з малолітніми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 разом з їх малолітньою дочкою ОСОБА_7 - в с.Шубків Рівненського району Рівненської області. При цьому зазначає, що сини самі висловили бажання проживати з ним, а донька - з матір`ю.

Зазначив, що коли їх сини виявлять бажання проживати з матір`ю, то він цьому не заперечуватиме.

Зазначив, що проживає разом з дітьми в будинку, який належить його матері та за місцем його проживання для дітей створені хороші умови проживання, також дітям виділено окрему кімнату. Вказує, що по 25 вересня 2019 року постійно працював на посаді інспектора з безпеки лінійної частини нафтопроводу групи охорони лінійної частини сектору безпеки НПС «Чижівка» АТ «Укртранснафта», з 30 вересня 2019 року перебуває на обліку як безробітний у Гощанській районній філії Рівненського ОЦЗ.

Вказує, що забезпечує дітям належні умови для навчання та розвитку. Зазначає, що викладені позивачем за первісним позовом обставини щодо його психологічного тиску на дітей не відповідають дійсності.

Враховуючи наведені обставини, для забезпечення якнайкращих інтересів малолітніх синів - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , для їхнього повноцінного, всебічного, гармонійного розвитку та виховання, забезпечення їхнього розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, просить визначити місце проживання синів разом з ним в АДРЕСА_1 .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Острозької РДА Рівненської області в судовому засіданні пояснила, що на комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 08.10.2019 року розглядалось клопотання ОСОБА_1 жительки с.Шубків Рівненського району, щодо визначення місця проживання разом з нею її малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживали зі своїм батьком ОСОБА_3 в с.Садки Острозького району. Шляхом опитування думки дітей, без стороннього впливу на їх вибір, було встановлено, що малолітні сини сторін бажають і надалі проживати з батьком. Враховуючи бажання малолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_6 жити з батьком, та категоричне заперечення проти проживання з матір`ю, комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було прийнято рішення про визначення доцільним проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі своїм батьком ОСОБА_3 , жителем с.Садки Острозького району Рівненської області; надано матері ОСОБА_1 строк два місяці для налагодження контакту з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також для виправлення тієї ситуації, яка виникла у її стосунках з синами.

Зазначила, що за наданий строк ОСОБА_1 стосунки з дітьми не покращила.

24.12.2019 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було прийнято рішення про визнання доцільним проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі своїм батьком ОСОБА_3 , жителем с.Садки Острозького району Рівненської області; а малолітньої ОСОБА_7 - разом з матір`ю ОСОБА_1 в с.Шубків Рівненського району.

Відповідно до ч.2 ст.171 СК України визначено, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Опитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 пояснив, що він разом з братом бажають і надалі проживати разом з батьком в с.Садки Острозького району Рівненської області та не хоче проживати з матір"ю. Зазначив, що разом з братом навчається в Сіянцівській ЗОШ та в школу їх возить шкільний автобус або батько. Вказав, що на даний час батьківські збори відвідує батько, а раніше - матір. Також пояснив, що тричі батько возив їх до сестри в с.Шубків Рівненського району. Зазначив, що одного разу матір залишила їх на п`ять днів без нагляду, а також йшла з дому посеред ночі.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю ОСОБА_1 . Вказала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі протягом одинадцяти років. Від шлюбу в них народилось троє дітей. Вказала, що ОСОБА_3 ніколи ніде не працював та працевлаштувався лише в останні пів року їх спільного проживання. Матеріально сім`ю не забезпечував, не надавав коштів на відпочинок дітей та їх лікування. В будинку, де він проживає разом з дітьми, не створено належних умов для проживання дітей, відсутні каналізація. Окрім того, школа знаходиться далеко від їх місця проживання та шкільний автобус часто ламається. Вказала, що ОСОБА_1 належить 2/3 частки квартири в с.Шубків, вона працевлаштована та має змогу утримувати дітей, а також позитивно охарактеризувала ОСОБА_1 . Вважає, що ОСОБА_3 здійснює психологічний тиск на дітей, тому вони виявляють бажання проживати з ним.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що є братом ОСОБА_1 . Зазначив, що він разом з ОСОБА_1 більше чотирьох разів їздив в с.Садки провідати дітей. Вказав, що діти спілкувались з ОСОБА_1 в присутності ОСОБА_3 та його матері, при цьому перешкод в спілкуванні вони не чинили. В його присутності діти не говорили чому не хочуть проживати з матір`ю. Також вказав, що йому на праві власності належить 1/3 частка квартири в якій проживає ОСОБА_1 , однак він там не проживає.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що є головою Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області. Вказав, що в с.Садки Острозького району Рівненської області проживає ОСОБА_3 разом з малолітніми синами в будинку, що належить його матері. Зазначив, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, алкогольними напоями ніколи не зловживав. Йому відомо, що ОСОБА_3 був працевлаштований, однак на даний час не працює. Вказав, що в будинку за місцем проживання ОСОБА_3 дійсно відсутнє водопостачання та каналізація. Зазначив, що дітей в школу возить шкільний автобус, а інколи - ОСОБА_3 . Також вказав, що ОСОБА_1 з приводу того, що ОСОБА_3 чинить їй перешкоди в спілкуванні з дітьми, до нього не зверталась.

Зазначив, що він особисто спілкувався з синами сторін, які повідомили, що хочуть проживати разом з батьком.

В судовому засіданні дані свідки зі сторони позивача за первісним позовом-відповідача за зустрічним позовом, не вказали суду обставин, які б давали підстави дійти висновку про необхідність розлучення дітей з батьком.

Також в судовому засіданні були допитані свідки відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним позовом.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що знайома з сім`єю ОСОБА_1 більше десяти років. Їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі та мають трьох спільних дітей. Після розлучення, сини сторін залишились проживати з ОСОБА_3 , а донька - з матір`ю. Вказала, що сини ОСОБА_3 завжди доглянуті, охайно вдягнені. ОСОБА_3 їй ніколи не скаржилась що ОСОБА_3 її б`є.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що є сестрою ОСОБА_3 . Зазначила, що ОСОБА_1 неодноразово серед ночі йшла з дому та залишала дітей без нагляду. 24.08.2019 ОСОБА_1 залишила дітей без нагляду на п`ять діб, та в зв`язку з не встановленням її місця перебування ОСОБА_3 звертався до органів внутрішніх справ з приводу її розшуку. Після чого ОСОБА_1 з`явилася та намагалась забрати дітей. При цьому вона забрала ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 відмовився їхати з нею. Однак на наступний день ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_3 щоб він забрав його додому.

Зазначила, що в будинку, де проживає ОСОБА_3 з синами хороші умови для проживання, в будинку завжди чисто, діти доглянуті.

Також вказала, що вона особисто розмовляла з дітьми про те, чи спілкуються вони з матір`ю, на що ОСОБА_5 відповів, що не хоче спілкуватися з матір`ю та ображений на неї.

З досліджений в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

З 27 січня 2008 року ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_1 . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 27.01.2008.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 18 листопада 2019 по цивільній справі №567/1057/19 було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що був зареєстрований 27 січня 2008 року Шубківською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис №01.

Від даного шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис №5 від 29.10.2008 року), сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис №6 від 22.10.2010 року) та дочку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис №3 від 20.04.2012 року).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 виданого 29.10.2008 року, свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 виданого 22.10.2010 року та свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 виданого 20.04.2012 року, вбачається, що ОСОБА_3 вказаний їхнім батьком, а ОСОБА_1 - матір`ю.

Сім`я сторін належить до багатодітних сімей, про що свідчить посвідчення №020813 видане 19.06.2012 року.

Протягом останнього часу сторони проживають окремо, зокрема ОСОБА_3 разом з малолітніми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_7 - в с.Шубків Рівненського району Рівненської області, про що свідчать довідки Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області №534/02-23 від 28.08.2019 року та 768/02-23 від 19.11.2019 року, акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №768/02-23, складений 19.11.2019 року Сіянцівською сільською радою Острозького району Рівненської області.

Згідно приписів ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Вказані обставини визнаються сторонами та суд не вбачає підстав ставити під сумнів добровільність їх визнання.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №768/02-23 від 19.11.2019 року вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 створені хороші умови проживання, дітям виділено окрему кімнату.

Житловий будинок у якому проживає ОСОБА_3 з синами належить його матері - ОСОБА_11 , про що свідчить довідка Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області №770/02-23 від 19.11.2019 року та Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.01.2020, а відтак посилання ОСОБА_1 про відсутність у ОСОБА_3 місця проживання не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно довідки навчально-виховного комплексу «Сіянцівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садок» Острозької районної ради Рівненської області №159 від 19.11.2019 року встановлено, що ОСОБА_5 навчається в зазначеному закладі з 01 вересня 2015 року, ОСОБА_6 навчається у НВК «Сіянцівська ЗОШ І-ІІІ ст.-дитячий садок» з 01 вересня 2016 року. За час їхнього навчання ОСОБА_3 постійно відвідував батьківські збори, позакласні виховні заходи, що також спростовує посилання ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 не бере участі у навчанні дітей.

Згідно характеристики Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області №769/02-23 від 19.11.2019 вбачається, що ОСОБА_3 за час проживання на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області зарекомендував себе позитивно. Скарг від жителів сільської ради щодо нього не надходило, свої батьківські обов`язки виконує належним чином, компрометуючими матеріалами сільська рада відносно нього не володіє.

Згідно характеристики НПС «Чижівка» АТ «Укртранснафта», довідки про доходи АТ «Укртранснафта» № 93-19-00/300 від 09.09.2019 року та довідки Гощанської районної філії Рівненського ОЦЗ №912 від 18.10.2019 встановлено, що ОСОБА_3 з 18 березня 2019 по 25 вересня 2019 постійно працював на посаді інспектора з безпеки лінійної частини нафтопроводу групи охорони лінійної частини сектору безпеки НПС «Чижівка» АТ «Укртранснафта», з 30 вересня 2019 року перебуває на обліку як безробітний у Гощанській районній філії Рівненського ОЦЗ. За місцем роботи характеризується позитивно.

Відповідно до довідки № серії ІІА встановлено, що ОСОБА_3 станом на 20.11.2019 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до повідомлення Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області №5657/202/01/15-2019 від 20.11.2019 року звернення ОСОБА_3 від 26.08.2019 року щодо безвісти зникнення ОСОБА_1 було розглянуто та в ході його розгляду було з`ясовано, що ОСОБА_1 написала заяву про розлучення та спілкуватися з ОСОБА_3 не бажає, у зв`язку з чим поїхала в м. Рівне до знайомих і нікого про свою поїздку не повідомила.

Згідно талону-повідомлення з єдиного обліку №8606 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) вбачається, що 25.08.2019 ОСОБА_1 зверталась в Рівненський ВП ГУНП з письмовою заявою по факту нанесення їй тілесних ушкоджень, погроз фізичною розправою ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки №867 від 28.08.2019 року «Про результати розгляду заяви ОСОБА_1 » вбачається, що в ході перевірки було встановлено, що в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення.

Таким чином, твердження позивачки про вчинення сімейного насильства зі сторони відповідача не знайшли підтвердження.

Згідно характеристики Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 26.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 за місцем проживання зарекомендувала себе позитивно. Скарг від жителів сільської ради щодо неї не надходило. Компрометуючими матеріалами сільська рада відносно неї не володіє.

Згідно довідки №704 від 15.10.2019 та характеристики вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді провідного фахівця лабораторії геоінформаційних систем, обробки інформації та експериментальних досліджень за основною формою працевлаштування. За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.09.2019 встановлено, що ОСОБА_1 з кінця липня 2019 року постійно проживає в АДРЕСА_2 разом з малолітньою донькою ОСОБА_7 .

За витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності 1/3 частка квартири в АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Острозької районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей №2981/01-31 від 09.10.2019 вбачається, що перевіркою було встановлено, що батьками малолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_6 являються ОСОБА_3 і ОСОБА_1 . Подружжя ОСОБА_1 разом з дітьми та свекрухою довгий час проживало спільно в с.Садки. На даний момент вони разом не проживають та спільне господарство не ведуть. ОСОБА_1 разом з молодшою донькою проживає в с.Шубків Рівненського району, а ОСОБА_3 з синами в с.Садки Острозького району. ОСОБА_1 звернулась з клопотанням про визначення місця проживання трьох її малолітніх дітей з нею, апелюючи тим, що в неї кращі умови проживання, близько розташована школа, а також є можливість для дітей займатись в музичній школі та різноманітних гуртках. Хлопчики категорично заперечують проти того, щоб проживати з мамою, не пояснюючи причин. Вони неодноразово і чітко висловили своє бажання проживати зі своїм татом та навчатись в Сіянцівській ЗОШ. За своїм місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, як чуйна, порядна людина, люблячий та відповідальний батько, який належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Скарг на його поведінку до сільської ради не надходило. Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , батьком створені належні умови для проживання дітей. Вони мають окрему кімнату, в якій є стіл для того, щоб робити уроки, ліжка, шафа і т.д. Придбано одяг, взуття, шкільне приладдя, є продукти харчування. Діти розвинуті, розумні, відповідають на питання, які їм задають. Вони дружні, скучають за своєю молодшою сестричкою, хочуть бути разом з нею, але в с.Садки. Враховуючи наведене, органом опіки та піклування вважається за доцільне проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з їхнім батьком ОСОБА_3 , жителем с.Садки Острозького району Рівненської області. Надано матері - ОСОБА_1 строк 2 місяці для налагодження контакту з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також для виправлення тієї ситуації, яка виникла у її стосунках з синами. Наголошено ОСОБА_3 про обов`язок не чинити перешкод в побаченні дітей з матір`ю - ОСОБА_1 . Попереджено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про можливість настання юридичної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. Вирішено виконавчому комітету Сіянцівської сільської ради здійснювати контроль за умовами проживання та виховання дітей в сім`ї ОСОБА_3 , а також станом виконання батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Острозької районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей №3773/01-31 від 24.12.2019 року вбачається, що сини сторін категорично заперечують проти того, щоб проживати з мамою, не пояснюючи причин. Вони неодноразово і чітко висловили своє бажання проживати зі своїм татом та навчатись в Сіянцівській ЗОШ. Донька сторін ОСОБА_7 не змогла висловити свою позицію з цього приводу (відмовилась). ОСОБА_1 надавався строк 2 місяці для налагодження контакту з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також для виправлення тієї ситуації, яка виникла у її стосунках з синами, але контакту встановлено не було. Враховуючи наведене, органом опіки та піклування вважається за доцільне проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з їхнім батьком ОСОБА_3 , жителем с.Садки Острозького району Рівненської області, а малолітньої ОСОБА_7 - разом з матір`ю ОСОБА_1 . Попереджено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про можливість настання юридичної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. Доручено виконавчому комітету Сіянцівської сільської ради здійснювати контроль за умовами проживання та виховання дітей в сім`ї ОСОБА_3 , а також станом виконання батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, покази свідків, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч.2 ст.161 СК України).

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

В судовому засіданні встановлено, що мати та батько малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають окремо та не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти.

При цьому малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на даний час проживають разом з батьком в с.Садки Острозького району Рівненської області, а малолітня ОСОБА_7 - з матір`ю в с.Шубків Рівненського району Рівненської області.

Відповідно до ч.4, 5, 6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини,позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно висновків органу опіки та піклування Острозької районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей вбачається, що з врахуванням інтересів дітей, органом опіки та піклування вважається за доцільне проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з їхнім батьком ОСОБА_3 , а малолітньої ОСОБА_7 - разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Даних, які свідчили б про недостатню обґрунтованість висновків органів опіки та піклування та/або їх суперечливість інтересам дітей матеріали справи не місять, а тому суд приймає їх як належні.

Відповідно до ст.171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Згідно зі ч.2 ст.171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав.

Частиною першою статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У статі 6 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, чітко закріплено обов`язок судового органу здійснювати все можливе для забезпечення права дитини приділити належну увагу думкам висловленим дитиною. Так, якщо внутрішнім законодавством дитина визнається такою, що має достатній рівень розуміння судовий орган упевнюється в тому, що дитина отримала всю відповідну інформацію; у відповідних випадках консультує особисто дитину (у разі необхідності - приватно) сам або через інших осіб чи інші органи в зрозумілий дитині спосіб, якщо це явно не суперечить найвищим інтересам дитини; надає можливість дитині висловлювати її думки; приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною.

Поінформувавши дітей про спір який існує, вислухавши їх думку з приводу того з ким діти бажають проживати, служба у справах дітей у повному обсязі виконали свої обов`язки, а також діяла відповідно до норм Європейської конвенції про здійснення прав дитини (ст.ст.3, 12) та відобразила позицію дітей у відповідних висновках органу опіки та піклування Острозької районної державної адміністрації від 09.10.2019 та 24.12.2019 року, згідно яких під час опитування дітей органому опіки та піклування було встановлено, що сини сторін категорично заперечують проти того, щоб проживати з мамою, вони неодноразово і чітко висловили своє бажання проживати зі своїм татом. Донька сторін ОСОБА_7 не змогла висловити свою позицію з цього приводу (відмовилась).

Водночас, в судовому засіданні було підтверджено можливість малолітнього ОСОБА_5 висловлювати свою думку, його розуміння суті спору, який розглядається між батьками, а також встановлено його прихильність до батька та позитивне ставлення до нього, в спілкуванні з батьком спостерігаються гармонійні стосунки, присутність особистої емоційної прихильності до батька, що підтверджує його бажання і надалі проживати з батьком в с.Садки Острозького району.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно до вимог ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 не має можливості забезпечувати дітей матеріально та не має власного житла, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовані дослідженими в судовому засіданні доказми.

Так, в ході розгляду справи було встановлено, що як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_1 мають постійне місце проживання, де створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Одночасно суд враховує, що ОСОБА_1 створено кращі побутові умови для проживання дітей, однак зазначає, що умови проживання і більший розмір заробітку у даному випадку не є визначальними при вирішенні спору щодо місця проживання дітей подружжя.

При цьому, суд бере до уваги п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю, виходить з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей та враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, при цьому зауваживши, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд також враховує, що і позивач, і відповідач мають позитивні характеристики за місцем проживання та роботи.

Доказів, що свідчать про створення зі сторони ОСОБА_3 для ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дітьми та участі в їх навчанні, на чому наполягає ОСОБА_1 , суду не надано.

Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_3 постійно піклується про дітей, бере участь у їх навчанні, духовному та фізичному розвитку, на час розгляду справи малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надають більшої прихильності батькові, у ОСОБА_3 наявне упоряджене житлове приміщення, створено умови для належного виховання, навчання та розвитку дітей.

За бажанням малолітніх синів батько не заперечує щодо їх спілкування з матір`ю, окрім того забезпечує їх спілкування з малолітньою сестрою.

Також встановлено, що діти проживають та навчаються в благополучному, сформованому стійкому середовищі, мають сталі соціальні зв"язки, при цьому підстав для їх відібрання від батька, негативного фізичного чи психологічного впливу з боку батька щодо дітей, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи проведені обстеження житлових умов кожного із дітей, пояснень батьків з приводу місця проживання дітей та побажань самих дітей, а також із врахуванням тієї обставини, що протягом тривалого часу місце проживання дітей сторін вже визначилось, зокрема, синів - з батьком, доньки - з матір"ю, суд не вважає доцільним його змінювати. І, хоча у даному випадку негативною обставиною є розділення дітей між батьками, зміна їх місця проживання поза їх волею буде більш негативним фактором, що впливатиме на їх психіку, виховання та навчання.

При цьому суд зазначає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов"язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дітей.

Також суд зазначає, що у випадку зміни життєвих обставин у сім`ях сторін, зміни побажань дітей у визначенні їх місця проживання, таке може бути переглянуто органом опіки і піклування, судом чи за погодженням самими батьками.

Як передбачено ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідач за первісним позовом-позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав первісний позов в частині визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_7 з матір"ю, посилаючись на таке бажання самої малолітньої ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Судом під час розгляду справи не було встановлено виключних обставин у розумінні положень ст.161 СК України, які б свідчили про неможливість визначення місця проживання дітей разом з матір"ю чи батьком.

Разом з тим, перевіривши надані докази в їх сукупності та взаємозв"язку, суд, незважаючи на принцип 6 Декларації прав дитини, яким передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю лише за виняткових обставин, при прийнятті рішення надає перевагу частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року та керується цією нормою, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а зібрані у справі докази з урахуванням думки дітей та висновку органу опіки та піклування вказують на те, що проживання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_3 , а малолітньої ОСОБА_7 - з матір"ю ОСОБА_1 найкраще забезпечить інтереси дітей.

Так, у статтях 8, 9 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Крім того, суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Слід зазначити, що положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми враховує суд, розглядаючи дану справу.

Одночасно суд враховує, що законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно зі ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

З огляду на встановлені у справі обставини та враховуючи інтереси дітей, суд вважає необхідним визначити місце проживання ОСОБА_7 разом з матір"ю, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - разом з батьком, тому позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.141, 157, 161 Сімейного кодексу України, ст.10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив :

позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Острозька районна державна адміністрація Рівненської області (місцезнаходження: м.Острог, пр-кт Незалежності, 14 Рівненської області, ), про визначення місця проживання малолітніх дітей задоволити частково, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Острозька районна державна адміністрація Рівненської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей задоволити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 за адресою постійного проживання матері в АДРЕСА_2 .

Визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_3 за адресою постійного проживання батька ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 512 грн. 27 коп. витрат на сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.03.2020.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.