Справа № 177/1869/19
Провадження № 2/177/165/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 березня 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд встановити факт його постійного проживання з ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , до часу її смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову вказував, що він є рідним онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_2 їй належало право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 7,240 га, для ведення сільськогосподарського виробництва, розташована на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

На момент смерті баби, він проживав з нею без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , здійснював за нею догляд, а після її смерті здійснив обряд поховання. Після смерті ОСОБА_2 фін фактично прийняв спадщину, продовжував проживати у вказаному будинку, отримував орендну плату за користування земельною ділянкою.

У 2014 звернувшись до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, він отримав відмову, з посиланням на пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з чим, він звернувся до суду з вказаним позовом, з метою захисту свого невизнаного права на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні (а.с. 49-50).

Відповідач Грузька сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позов визнала та проти його задоволення не заперечувала (а.с. 28).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , по лінії батька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 7-9).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , серія НОМЕР_1 (а.с. 12).

За життя ОСОБА_2 належало право власності на земельну ділянку площею 7,240 га, розташовану на території КСП «Новолозуватське» Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом про право приватної власності на землю І-ДП № 056106 (а.с. 11).

Зі спадкової справи ОСОБА_2 слідує, що вона на момент смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею за цією адресою ніхто не був зареєстрований, від її імені посвідчувався заповіт від 04.11.1994 (а.с. 39).

В матеріалах спадкової справи наявна копія заповіту ОСОБА_2 від 04.11.1994, за яким вона все своє майно заповіла ОСОБА_3 (а.с. 43), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10, 43), а тому в силу ч.3 ст. 1223 ЦК України не реалізував право на спадкування.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіт, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З довідок Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 325 та № 326 від 15.08.2017 слідує, що ОСОБА_2 була головою домогосподарства АДРЕСА_1 , до дня своєї смерті. За вказаною адресою з нею, без реєстрації місця проживання, проживав онук ОСОБА_1 (а.с. 14-15).

Актом мешканців с. Грузьке Криворізького району Дніпропетровської області, посвідченим секретарем сільської ради, підтверджується факт проживання ОСОБА_1 разом з бабою до дня її смерті за вказаною адресою, а також факт його проживання у вказаному будинку після смерті баби та дотепер (а.с. 16).

Зі спадкової справи ОСОБА_2 слідує, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою нотаріуса від 29.04.2014 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском ним 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, запропоновано звернутися до суду за захистом права на спадкування (а.с. 47). В матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про відмову від спадщини (а.с. 36-48).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Оскільки від встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, залежить виникнення у нього права на прийняття спадщини, даний факт в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, ніким не заперечувався, його встановлення не порушує права інших осіб, відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_2 постійно на час відкриття спадщини після її смерті, за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, ч.3 ст. 200, 206, 258-265, 293-294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) з ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Суботіна