Справа № 202/6195/20
Провадження № 2-н/202/141/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Казеного підприємства «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ» Державної служби геології та надр України нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з Казеного підприємства «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ» Державної служби геології та надр України на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 19921 грн. 96 коп., а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 92662,76 грн.

У прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку слід відмовити з огляду на наступне:

За положеннями частини 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Отже, відповідно до приписів статті 161 ЦПК України видача судового наказу можлива лише в разі, якщо заявлено вимогу про стягнення вже нарахованої боржником, але не виплаченої працівникові суми. Всі інші вимоги є підставою для звернення до суду в порядку позовного провадження.

При цьому відповідно до пункту 5 частини 2, пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, яка подана ОСОБА_1 , останнім заявлені вимоги про стягнення з Казеного підприємства «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ» Державної служби геології та надр України на його користь окрім нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати.

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абз. 1 п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Також Порядок обчислення середньої заробітної плати передбачає, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками); б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); в) компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових); г) премії та інше.

Згідно зі ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Форма довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) затверджена Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, який затверджений постановою КМУ від 26 вересня 2001 № 1266. У довідці зазначається: місяці розрахункового періоду,кількість календарних (на вимогу Фонду соціального страхування України - робочих) днів у розрахунковому періоді, за винятком календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, заробітна плата (грошове забезпечення, винагорода за цивільно-правовим договором), на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески, сума страхових внесків та/або єдиного внеску, сплачена застрахованою особою, розмір єдиного внеску для відповідної категорії застрахованих осіб згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

На підтвердження заявлених вимог про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку ОСОБА_1 надав суду копію довідки, виданої 31.08.2020 року Казеним підприємством «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ» Державної служби геології та надр України, згідно з якою забогованість із заробітної плати на 31.08.2020 року складає 19921 грн. 96 коп.

Між тим, матеріали заяви ОСОБА_1 не містять належних даних та доказів щодо розміру середнього заробітку, що нарахований і підлягає виплаті за затримку розрахунку, його середньоденного зарпобітку, складових заробітної плати, нарахованої за останні два місяці роботи перед звільненням, кількості відпрацьованих днів.

До заяви про видачу судового наказу додана копія двох сторінок табеля обліку робочого часу, які ніким не підписані та не завірні, взагалі не містять прізвища та підпису посадової особи, що його склала.

З огляду на наведене, суд вважає, що заява в частині вимог про стягнення з боржника середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні подана ОСОБА_1 з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що заява про видачу судового наказу в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, у видачі судового наказу в цій частині вимог слід відмовити.

В даному випадку позивач має право на звернення до суду за захистом у правовідносинах, які склалися, в позовному провадженні, що на підставі принципів цивільного судочинства надасть можливість за допомогою процесуальних засобів витребувати судом докази, що мають значення для справи.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині стягнення з Казеного підприємства «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ» Державної служби геології та надр України на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Роз`яснити заявнику право звернутися з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю. Марченко