Єдиний унікальний номер: 223/761/20
Провадження номер: 2/223/358/2020
УХВАЛА

30 листопада 2020 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про встановлення доходу особистого немайнового права,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про встановлення доходу особистого немайнового права.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що у період з 1985 року по 2011 рік працював на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» машиністом гірничо-виїмкових машин комбайнером шостого розряду з повним робочим днем на підземних роботах, де отримував заробітну плату з якої відраховувались страхові внески. Позивач звертався до відповідача з метою встановлення тривалості відпустки станом на 03.08.2011 року, однак повна відповідь відповідачем надана не була. З відповіддю на зазначене звернення, наданою позивачеві 23 липня 2019 року, останній не погоджується зазначаючи, що було порушено його права, а саме відсутнє законне обґрунтування щодо не зарахування 38 днів оплачуваної відпустки. ОСОБА_1 22 серпня 2019 року отримав відповідь на повторне звернення з якою також не погоджується. Тривалість відпустки ОСОБА_1 складала 66 календарних днів за рік, що відповідає нормам діючого законодавства, на час звільнення 20 вересня 2011 року, за останнім значилась щорічна відпустка 33 календарних дні та 13 календарних днів невикористаної відпустки, разом 46 календарних днів, у зв`язку з чим було нараховано компенсацію за 46 календарних днів у вересні 2011 року, як була виплачена позивачу разом із заробітною платою вересня місяця. Згідно листа-відповіді Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №1672 від 29 вересня 2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що за серпень 2011 року кількість календарних днів: 28 днів відпустки, 3 дні тимчасової непрацездатності, а нарахована заробітна плата за серпень 2011 року, з якої сплачено страхові внески до Фонду соціального страхування - 0 гривень. Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків №9260 від 23 січня 2017 року за період з 01.04.2011 року по 30.09.2011 року ОСОБА_1 отримував дохід від ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1»: у другому кварталі 2011 року дохід у вигляді заробітної плати у сумі 24608,16 гривень, сума податку в бюджет України відраховано 1817,81 гривень; у третьому кварталі 2011 року дохід у вигляді заробітної плати у сумі 43394,51 гривень, сума податку відрахована в бюджет України - 1959,85 гривень. Дохід відпустки знецінено до нуля.

Посадовими особами Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» було надано недостовірну довідку №468 від 10.10.2011 року, а відповідно до ст. 276 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішенням, діями або бездіяльністю яких було порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення.

У мотивувальній частині позову ОСОБА_1 , посилаючись на вищевикладене просить суд поновити порушене особисте немайнове право про встановлений дохід у сумі 9521,41 гривень, з якого взятий страховий внесок у розмірі 342,77 гривень, та визнати недійсною довідку №468 від 10.10.2011 року, виданою ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1».

В прохальній частині позову ОСОБА_1 просить суд поновити порушене особисте немайнове право (доходу), встановивши дохід розрахункового періоду довідки про середній заробіток № 468 від 10.10.2011 року в сумі 9521,41 гривень, та страхового внеску з компенсації за невикористану відпустку - 342,77 гривень (а.с. 2-6).

До даної позовної заяви позивачем додано копію довідки про середню заробітну плату (дохід) №468 від 10 жовтня 2011 року, виданої Державним підприємством «Шахтоуправління Південнодонбаське №1», згідно з якою для здійснення розрахунку середнього заробітку позивача було взято період з березня 2011 року по серпень 2011 року. Так, у серпні 2011 року кількість календарних днів (без урахування календарних днів не відпрацьованих з поважних причин) - 28 днів відпустки, 3 дні тимчасової непрацездатності, а нарахована заробітна плата за серпень 2011 року відсутня (а.с. 17).

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, призначено судове засідання з розгляду справи на 30 листопада 2020 року (а.с. 47).

Вивчивши матеріали даної позовної заяви та доданих до неї документів, судом встановлено, що 19.11.2014 року ОСОБА_1 звертався до Вугледарського міського суду Донецької області з позовом до ДП «Шахтоуправління» Південнодонбаське № 1» та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Вугледар Донецької області, про визнання недійсною (не вірною) довідки про середній заробіток №468 від 10.10.2011 року, виданої ДП «Шахтоуправління» Південнодонбаське № 1», та зобовязання відповідача вчинити певні дії - видати довідку про середній заробіток по формі 6, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року (цивільна справа за Єдиним унікальним номером 223/778/14-ц). Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 11.08.2016 року в задоволені зазначених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання довідки про середній заробіток недійсною та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено (а.с. 22-24).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 05.10.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11.08.2016 року залишено без змін (а.с. 71).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.06.2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11.08.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 05.10.2016 року залишено без змін. В зазначеній ухвалі Вищого спеціалізованого суду України вказує, що довідка ДП «Шахтоуправління» Південнодонбаське № 1» від 10.10.2011 року, в якій для розрахунку середньої заробітної плати, яка враховується при нарахуванні страхових виплат, пов`язаних з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків, прийнято до уваги виплати та календарні дні за останні шість календарних місяців роботи позивача перед звільненням, є такою, що відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266 «Про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» (а.с. 76-78).

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11.08.2016 року по цивільній справі за Єдиним унікальним номером 223/778/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Вугледар Донецької області, про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання довідки про середній заробіток недійсною та зобов`язання вчинити певні дії, набрало законної сили.

Більш того, ОСОБА_1 звертався до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про перегляд судового рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11 серпня 2016 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі №223/778/14-ц, якою просив суд скасувати зазначене рішення суду, визнати недійсною (не вірною) довідку про середній заробіток, видану ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №468 від 10.10.2011 року та зобов`язати ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» видати довідку про середній заробіток за формою 6, в якій включити в розрахунковий період суму відпустки, з якої утримані страхові виплати.

Так, ОСОБА_1 вважав нововиявленими обставинами такі докази, надані до суду, зокрема, довідку №1672 від 29.09.2017 року, видану ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків №9260 від 23.01.2017 року.

Однак, зважаючи, що зазначеним доказам вже було надано належну оцінку під час розгляду цивільних справ за Єдиними унікальними номерами: 0509/2456/2012, 223/778/14-ц та 223/702/17, суд прийшов до висновку, що зазначені докази не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, та ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 26 березня 2019 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11 серпня 2016 року за нововиявленими обставинами (а.с. 79-81).

Постановою Донецького апеляційного суду від 22 травня 2019 року ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 26 березня 2019 року було залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення (а.с. 82-83).

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2019 року констатовано, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , виходили з того, що вищезазначені довідки та інші докази, якими заявник обґрунтовує вимоги заяви про перегляд судового рішення, вже були дослідженні судом під час розгляду цивільних справ № № 0509/2456/2012, № 223/778/14-ц та № 223/702/17, а тому суди враховуючи, що зазначеним доказам вже було надано належну оцінку, дійшли до правильного висновку, що вони не є нововиявленими. Тому, Верховним Судом було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 22 травня 2019 року.

Більш того, згідно ухвали Вугледарського міського суду Донецької області від 06.10.2017 року, ухваленій в межах цивільної справи за Єдиним унікальним номером 223/702/17, ОСОБА_1 звертався із позовом до Вугледарського міського суду Донецької області про визнання недійсною (невірною) довідки про середній заробіток №468 від 10.10.2011 року та зобов`язання ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» видати нову довідку про середній заробіток за формою №6, в якій включити у розрахунковий період відпускні в розмірі 9521,41 гривень, за яким було відмовлено у відкриті провадження, у зв`язку з тим, що між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже є рішення суду, яке набрало законної сили, винесене в межах цивільної справи за Єдиним унікальним номером 223/778/14-ц (а.с. 84).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23.11.2017 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 06.10.2017 року (а.с. 85-86).

Постановою Верховного Суду 27.12.2018 року касаційна скарга ОСОБА_1 на дану ухвалу суду була залишена без задоволення, ухвала Вугледарського міського суду Донецької області від 06.10.2017 року та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 23.11.2017 року залишені без змін (а.с. 87-90).

Згідно статей 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене або постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даній позовній заяві про встановлення доходу особистого немайнового права сторонами є ОСОБА_1 та ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», отже, позовні вимоги в цивільних справах за Єдиним унікальним номерами 223/778/14-ц та 223/761/20 заявлені між тими ж сторонами, відносно яких є рішення, що набрало законної сили.

Предметом позовної заяви у цивільній справі за Єдиним унікальним номером 223/778/14-ц є визнання недійсною (не вірною) інформації, викладеної у довідці про середній заробіток № 468 від 10.10.2011 року, виданої ДП «Шахтоуправління» Південнодонбаське № 1», та зобов`язання ДП «Шахтоуправління» Південнодонбаське № 1» видати нову довідку про середній заробіток по формі 6. Підставами позовної заяви є те, що ОСОБА_1 не згоден з сумою відпускних в серпні 2011 року в розмірі 0 грн., яка була зазначена в довідці № 468 від 10.10.2011 року.

Так, предмет та підстави даної позовної заяви ОСОБА_1 до ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про встановлення доходу особистого немайнового права в межах цивільної справи за Єдиним унікальним номером 223/761/20 є ідентичними тим, що були викладені ОСОБА_1 в позовних вимогах, в задоволенні яких вже було відмовлено рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 11.08.2016 року.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає необхідним констатувати, що в межах вищезазначених цивільних справ в якості сторін виступають одні й ті самі особи, а суть предмету та підстав позовних вимог є незмінними та зводиться до незгоди ОСОБА_1 з довідкою про середній заробіток № 468 від 10.10.2011 року, виданої ДП «Шахтоуправління» Південнодонбаське № 1», з її складовими та відомостями, викладеними в ній, що неодноразово розглядалось судом та за результатами чого було винесено відповідні судові рішення, які набрали законної сили, в тому числі і щодо включення у розрахунковий період зазначений в довідці відпускні в розмірі 9521,41 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 подано позовну заяву до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про встановлення доходу особистого немайнового права, однак між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що вже були розглянуті в цивільній справі № 223/778/14-ц, та щодо яких є рішення суду, яке набрало законної сили, тому суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у цивільній справі за Єдиним унікальним номером 223/761/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про встановлення доходу особистого немайнового права, підлягає закриттю.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 247, 255, 256, 258-261, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в цивільній справі за Єдиним унікальним номером 223/761/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про встановлення доходу особистого немайнового права.

Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.