Провадження № 2/234/3295/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Лебединець Г.С.

при секретарі Берліної А.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне металургійне училище» про стягнення заборгованості по виплаті складової заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20.08.2020 року звернувся в суд з позовом до Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне металургійне училище» про стягнення заборгованості по виплаті складової заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позов мотивує наступним. 01.11.2011 р. його прийняли на роботу до ДНЗ «Краматорське вище професійне металургійне училище» (надалі училище) на посаду викладача. 23.06.2017 року він був звільнений з роботи згідно п. 5 ст.36 КЗпП України. У період роботи з 2011 по 2017 роки відповідач не сплатив 10 % підвищення посадового окладу (ставки заробітної плати). Загальна сума недоотриманого грошового підвищення склала 5077 грн. на теперішній час відповідач частково сплатив суму боргу, а саме 3 577 грн. Таким чином заборгованість складає 1 500 грн.

Вважає дії адміністрації училища незаконними, оскільки відповідно з ч.1 ст.116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Вказує, що порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою КМУ України від 08 лютого 1995 року № 100, якою встановлено, що середня заробітна плата обчисляється виходячи з виплати за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата (абз.3 п.2 постанови); та передбачено, що в розрахунок середньої заробітної плати включаються всі виплати в тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки (абз.3 пункту 3 постанови).

З огляду на положення наведеного вище Порядку, він обчислює середньоденну заробітну плату, виходячи з нарахувань травень та червень 2017 року, яка дорівнює 447 грн 00коп. Розрахунок: (7862,19 грн. + 9587,87грн.) / 39 дні (кількість робочих днів в зазначені місяці).

Таким чином відповідач повинен сплатити на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені в загальній сумі 379 056 грн. = 447 грн 25коп. х 848 днів затримки розрахунку.

Тому просить стягнути з Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне металургійне училище» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 379056 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 09 вересня 2020 року відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне металургійне училище» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 20 жовтня 2020 року підготовче судове засідання по казаній цивільній справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 19 листопада 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився за невідомою суду причиною, відзив на позов не подав. Суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Представник позивача проти винесення по справі заочного рішення не заперечує.

Дослідив та всебічно проаналізував обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 01 листопада 2011 року був прийнятий на посаду викладача до Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне металургійне училище».

23.06.2017 р. був звільнений з роботи згідно п.5 ст.36 КЗпП України.

Згідно постанови КМУ №643 від 20.04.2007 р. «Про затвердження розмірів підвищення посадових окладів (ставок заробітної плати) та додаткової оплати за окремі види педагогічної діяльності у співвідношенні до тарифної ставки», за роботу в вищих професійно-технічних навчальних закладах передбачено 10 % підвищення посадового окладу (ставки заробітної плати).

Відповідно до постанови КМУ від 14.06.2000 р. № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково педагогічних працівників», посада викладача віднесена до посад педагогічних працівників.

У 2011 2017 навчальних роках ОСОБА_3 працював на посаді викладача ДНЗ «Краматорське вище професійне металургійне училище» і всупереч вимог постанови КМУ №643 від 20.04.2007 р. за цю роботу роботодавець не сплатив жодної доплати. Загальна сума недоотриманого грошового підвищення склала 5 077 грн. На даний час позивачу було сплачено 3577 грн. Заборгованість складає 1500 грн. До теперішнього часу вона не виплачена, у зв`язку із чим підлягає стягненню в примусовому порядку з відповідача на користь позивача.

Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Аналіз ст.ст. 116, 117 КЗпП України свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року у справі №1-5/2012, в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року ( зі змінами) встановлено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплати за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Це травень та червень 2017. За розрахунками заробітна плата за травень 2017 року становить 9587,87 грн. Заробітна плата за червень місяць становить 8433,50 грн. (за вирахуванням компенсації т/о та відпускних). Відповідно і кількість відпрацьованих днів по місяцях: травень -20 днів; червень -16 днів.

При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються: (абзац перший пункту 4 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. N 1266)

а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками);

б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо);

(пункт 4 доповнено підпунктом "л" згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.99 р. N 1398) При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до розрахунку позивач в червні отримав компенсацію за відпустку. Сума оплати за яку не включається до розрахунку середнього заробітку за червень місяць 2017. Також з розрахунку необхідно виключити й суму матеріальної допомоги на оздоровлення з заробітної плати нарахованої у серпні.

При цьому суд не погоджується з розрахунком, який проведений представником позивача по справі, оскільки ним помилково проведений розрахунок за квітень травень 2017р., а не за два останні місяці роботи позивача перед звільненням травень-червень 2017р.

Таким чином, суми, які необхідно взяти для обрахування середньої заробітної плати становлять:

Травень 2017 - сума становить 9587,87 грн. відпрацьовано днів - 20. Червень 2017 - сума становить 8433,5 грн. Відпрацьовано 16 днів.

Заробітна плата складає суму (9587,87+8433,5) грн. Кількість відпрацьованих днів становить (20+16). Середньоденна заробітна плата становить 500,60 грн. ( 18021,37 грн. : 36 днів.)

Кількість робочих днів затримки остаточного розрахунку при звільненні становить 853. За період з 24.06.2017р. (наступний день після звільнення) по день винесення рішення судом 19.11.2020 року. (2017р. 131р.д. + 2018р. 250 р.д., + 2019р. 250 р.д., + 2020р. 222 р.д.)

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток, який розраховується наступним чином: розмір середньоденної заробітної плати: 500,6 грн. х 853 робочих днів. Сума до стягнення становить 427 011,80 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 840,80 грн., який був понесений позивачем при зверненні з позовом до суду за позовними вимогами про стягнення середнього заробітку.

Окрім того, з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. (за позовними вимогами про стягнення складової заробітної плати), оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за вказаною позовною вимогою.

Керуючись ст. ст. 12-13, 76-79, 81,141,259,263, 265 ЦПК України, ст. ст. 47, 83, 116, 117, 233, ст. 237-1 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне металургійне училище» про стягнення заборгованості по виплаті складової заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне металургійне училище» на користь ОСОБА_1 не виплачене підвищення ставки заробітної плати в сумі 1500 грн.

Стягнути з Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне металургійне училище» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 427 011,80 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Стягнути з Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне металургійне училище» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 840,80 грн.

Стягнути з Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне металургійне училище» в доход держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Краматорського міського суду Г. С. Лебединець