Справа № 509/6246/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Овідіопольської державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати заборону реєстраційний номер обтяження: 8210877З реєстровано: 20.11.2008 11:22:32 за №8210877 підстави обтяження: повідомлення, б/н 11.07.1986, Одеська обл. к-ра стройбанка Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно Додаткові дані: Архівний номер: НОМЕР_1 ODESSA16, Архівна дата: 23.11.2001, Дата виникнення: 11.07.1986, № реєстра: 289-86, внутр. №650116382 НОМЕР_2 власник ОСОБА_1 , Паспорт НОМЕР_3 , ІНН НОМЕР_4 винесену реєстратором Овідіопольська районна державна нотаріальна контора, 20.11.2008 року, реєстраційний номер обтяження НОМЕР_5 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що звернувся до нотаріуса з метою укладання правочину щодо розпорядження належним йому майном, але під час підготовки документів з оформлення правочину він дізнався про те, що є архівний арешт на все майно на підставі повідомлення, б/н 11.07.1986, Одеська обл. к-ра стройбанка.

На сьогоднішній час позивач позбавлений прав як оформити на себе майно, так і відчужити власне майно. Оскільки існує архівний арешт на все майно, на суму стягнення 3000 рублів (радянських) 00 коп. Що є не рівноцінним з вартістю майна позивача. Позивач звертався до відповідача - з проханням оплатити дану заборгованість, якщо вона є, але отримав відповідь, що матеріали справи не збереглись, та встановити чи сплатив позивач, або є заборгованість не є можливим.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином.

Від Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції м. Одеса Малиновської Державної Нотаріальної контори у місті Одеса 26.12.2019р. яка тимчасово виконує обов`язки по нотаріальному обслугованою населення Овідіопольського району Одеської області, надійшла відповідь за №10926/19 в якому просить суд слухати справу за її відсутності. Та просять направити копію рішення суду по справі на їх адресу.

Судом встановлено, що архівний арешт на все майно ОСОБА_1 був накладений на підставі повідомлення, б/н 11.07.1986, Одеська обл. к-ра стройбанка, Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Власник: ОСОБА_1 , Причина відсутності кода: архівний запис. Додаткові дані: Архівний номер: НОМЕР_6 , Архівна дата: 23.11.2001, Дата виникнення: 11.07.1986, № реєстра: 289-86, внутр. №650116382CF23A332F59Реєстраційний номер обтяження: 8210877З Реєстровано: 20.11.2008 11:22:32 за №8210877 реєстратором Овідіопольська районна державна нотаріальна контора, 67800, Одеська обл., Овідіопольський р., смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2а,

Відповідно до Інформаційній з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна даний арешт відсутній.

Дослідивши наявніу справіматеріали (відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.11.2019 року; копію архівної довідки повідомлення о видачі суди від 10.07.1986), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивач не може розпорядитись належним йому будинком, оскільки в реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис про накладення заборони відчуження на все майно, на підставі повідомлення, б/н 11.07.1986, Одеська обл. к-ра стройбанка яка припинила свою діяльність 1987 року, та ліквідована.Також позивач зазначає, що у даному повідомленні від 10.07.1986 року зазначено лише заборона на будову, а не на все майно.

Відповідно до ст. 223 ЦК УРСР (норми якої діяли на час виникнення та припинення правовідносин, в забезпечення виконання яких було накладено заборони відчуження на майно) зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).

За такого, оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності відповідного зобов`язання, в забезпечення виконання якого було накладено заборону відчуження на все майно, а також суб`єкт, в інтересах якого зареєстрована заборона відчуження, припинений без правонаступництва, тому існування такої заборони є втручанням у здійснення позивачем його права власності на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки заборона відчуження належного позивачу майна не має під собою правових підстав та створює перешкоди позивачу в розпорядженні належним їй майном, позивач вправі вимагати усунення таких перешкод, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до приписів ст. 316,. 317, ст. 319, ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до приписів ст. 316,. 317, ст. 319, ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що обмеження право власності можливо виключно на підставі закону.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. зареєстрованого в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Відомості про обтяження всього майна були внесені нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори, як арешт, а отже його зняття повинно відбуватись за правилами, встановленими п.п.2.1.1 п.2.1 Положення.

Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Відповідно до ст.73 Закону України « Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири).

Відповідно до ст.74 Закону України « Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Як встановлено в судовому засіданні до 20.11.2008 року в державну нотаріальну контору к-ра стройбанка з повідомленням, про видачу громадянину ОСОБА_1 позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири) не зверталось. У повідомлення, б/н 11.07.1986, Одеська обл. к-ра стройбанка, зазначена заборона лише на будову.

Тому на думку суду, у реєстратора Овідіопольської районноїдержавної нотаріальної контори 20.11.2008 року не було підстав передбачених ст.73 Закону України « Про нотаріат» накладати заборону на все майно

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.

Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,19,81,141,247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15,16, 317,319,321,391 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 4192 Конституції України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати заборону реєстраційний номер обтяження: 8210877З реєстровано: 20.11.2008 11:22:32 за №8210877 підстави обтяження: повідомлення, б/н 11.07.1986, Одеська обл. к-ра стройбанка, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Додаткові дані: архівний номер: НОМЕР_1 ODESSA16, архівна дата: 23.11.2001, дата виникнення: 11.07.1986, № реєстра: 289-86, внутр. №650116382 НОМЕР_2 власник ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_3 , ІНН НОМЕР_4 винесену реєстратором Овідіопольська районна державна нотаріальна контора, 67800, Одеська обл., Овідіопольський р., смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2а, 20.11.2008 року, реєстраційний номер обтяження НОМЕР_7 З.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кочко В.К.