№ провадження 2/495/1226/2020
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
11 березня 2020 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Іванченко А.С.,
за участю особисто позивача ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за прострочення сплати аліментів,
11 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за прострочення сплати аліментів, просить суд стягнути заборгованість за прострочення сплати аліментів /пені/ у розмірі 3600 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.03.2016 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 04.02.2016 року та до досягнення дітьми повноліття.
Станом на 30.11.2019 року заборгованість по аліментам складала 3831 грн.
За вказаних вище обставин вона і звернулась до суду з даним позовом.
16 грудня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по справі було відкрито спрощене позовне провадження та вона призначена до судового розгляду по сутті.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити з підстав наведених у позові.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив.
Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалою на місці від 11 березня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України.
Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що дійсно 14 березня 2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено заочне рішення по цивільній справі № 495/852/16, згідно якого задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця: м. Одеса, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.02.2016 року та до досягнення дітьми повноліття.
09.04.2018 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56140815.
У відповідності до розрахунку заборгованості по аліментах, складеного старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В., 05.12.2019 року ВП № 56140815, станом на 31.10.2019 року встановлено заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 у розмірі 3831 грн.
Позивач в своїй позовній заяві вказує на той факт, що у зв`язку із виниклою заборгованістю по аліментах відповідача, вона має право на стягнення з останнього неустойки (пені).
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
У постанові ВСУ від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц, Велика Палата Верховного Суду України вважає за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та наступних постановах, з огляду на таке.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:
?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Проте, вказуючи на суму пені/неустойки/ у розмірі 3600 грн позивач не обґрунтувала розмір її обчислення, тобто не надала документів, з яких можна визначити розмір пені, з доказів, що наявні в матеріалах справи неможливо з`ясувати періодичність сплати платежів платником аліментів, з якого періоду виникла заборгованість відповідача у розмірі 3831 грн., неможливо установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане.
Більш того, визначаючи розмір пені у сумі 3600 грн позивач не вказала за який період вона вираховувала неустойку, так само як у прохальній частині позову відсутній період, з якого, з урахуванням наявності заборгованості відповідача слід вираховувати пеню по аліментам, а з наданих позивачем доказів сукупної заборгованості по аліментам ОСОБА_2 /без помісячного розрахунку сплати аліментів боржником/ неможливо визначити кількість днів прострочення сплати, та застосувати пропоновану ВСУ у постанові № 572/1762/15-ц формулу вирахування загальної суми пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів.
У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, на основі повно та всебічно досліджених доказів, на підставі вимог чинного законодавства, та із правозастосуванням до даних правовідносин позиції ВСУ, суд дійшов висновку, що з наданих позивачем доказів та суті позовних вимог неможливо достовірно визначити розмір пені відповідача ОСОБА_2 , а тому у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за прострочення сплати аліментів /пені/, вони задоволенню не підлягають.
У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору щодо подання позову про стягнення аліментів, необґрунтованістю її позовних вимог, віднести витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184, 191, 194 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 280-281, 354, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за прострочення сплати аліментів /пені/ відмовити.
Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору щодо подання позову про стягнення аліментів, віднести вказані витрати за рахунок держави.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 16 березня 2020 року

Суддя: