Справа № 161/7693/19 Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І. Б.
Провадження № 22-ц/802/318/20 Категорія: 68 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, встановлення порядку спілкування з дитиною та стягнення аліментів, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 , покликаючись на припинення подружніх відносин з відповідачем ОСОБА_3 , звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після чого збільшила позовні вимоги та просила суд визначити місце проживання дитини з нею.

У липні 2019 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом про визначення місця проживання сина ОСОБА_4 з ним, та уточнивши позовні вимоги, крім того просив суд встановити порядок зустрічі ОСОБА_1 із дитиною і стягувати з неї аліменти на утримання сина з 18 червня 2019 року до досягнення ним повноліття. Зустрічний позов, поданий ОСОБА_3 , прийнятий судом до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 .

У січні 2020 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову.

Вказував на те, що після численних конфліктних ситуацій та відсутності порозуміння з дружиною щодо спільного виховання дитини, остання намагається змінити місце проживання їх сина ОСОБА_5 , який на даний час проживає з ним. Наведене на його думку може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду за поданим ним позовом. Тому, просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_1 змінювати фактичне місце проживання сина ОСОБА_5 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до ухвалення рішення у цій справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість цієї ухвали, та у зв`язку із невідповідністю зроблених судом висновків обставинам справи, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою його заяву про забезпечення позову задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , вважаючи висновки суду щодо відмови відповідачу у забезпеченні зустрічного позову правильними, а вимоги апеляційної скарги поданої ОСОБА_3 безпідставними, просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволення заяви про забезпечення зустрічного позову поданого ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, і кожен із них заявив вимогу про проживання сина разом із ним, тому суд вважав, що вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони одній зі сторін спору вчиняти дії щодо зміни місця проживання дитини, фактично приведе до задоволення позовних вимог іншої сторони, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного цивільного процесуального законодавства.

Такий висновок суду першої інстанції є правильний.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У силу ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Встановлено, що у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, встановлення порядку спілкування з дитиною та стягнення аліментів.

Отже, однією із позовних вимог як первісного так і зустрічного позову є визначення місця проживання дитини з одним із батьків.

Тому, обрання заходу забезпечення позову, про який просив відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 , а саме встановлення заборони ОСОБА_1 змінювати фактичне місце проживання їх сина ОСОБА_4 , фактично свідчитиме про ухвалення рішення без розгляду справи по суті за поданим ним зустрічним позовом, що є недопустимим згідно вимог процесуального закону.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, то на думку колегії суддів відсутні підстави для її зміни чи скасування.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді