Справа № 183/7303/19
№ 6/183/279/20

У Х В А Л А
04 грудня 2020 року Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорока О.В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, позивач ОСОБА_2 ,-

01 грудня 2020 року відповідач по справу, в порядку судового контролю, звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Заява обґрунтована тим, що 18 серпня 2020 року у справі № 183/7303/19 було оголошено вступну та резолютивну частину про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Відповідач посилається на те, що не отримав повний текст рішення суду, вважає його таким, що не набрало законної сили, ним подано апеляційну скаргу, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.11.2020 року відкрите апеляційне провадження. Отже, відповідач вважає рішення таким, що не набрало законної сили, а в зв`язку з подачею апеляційної скарги просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.
Розглянувши подані матеріали, вважаю за необхідне, відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, відмовити позивачу у відкритті провадження по справі, виходячи з наступного.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.
У відповідності до ст. 447 ЦК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Враховуючи положення коментованої норми процесуального закону, суб`єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби або приватний виконавець, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 5 «Про виконавче провадження».
У відповідності до вимог ч.2 ст. 432 ЦПК України, якою регламентовано порядок визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
В свою чергу, у відповідності до вимог ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).
В порушення норм процесуального права, ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не визначився з обраним способом захисту порушеного права боржника у виконавчому провадженні, що унеможливлює відкриття провадження по заяві.
Встановлені обставини не позбавляють відповідача подати державному виконавцю ухвалу про відкриття апеляційного провадження по справі для вирішення питання про зупинення виконавчого провадження.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, -
п о с т а н о в и в:
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя Сорока О.В.