ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 березня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 4823/201/20

Апеляційне провадження № 22ск/4823/8/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

сторони третейського спору:

позивач: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 02 вересня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 02 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі: за кредитом - 8809,05 грн, по процентах - 0,70 грн, по комісії - 1882,49 грн, штраф - 1701,68 грн, пеню - 1351,68 грн. Судові витрати, а саме - витрати по сплаті третейського збору в сумі 10,00 грн покладено на ОСОБА_2 .

У січні 2020 року, ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) не погоджуючись із ухваленим третейським судом рішенням, звернулася до Чернігівського апеляційного суду із заявою про його скасування та одночасно просила поновити їй строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду.

Вимоги заяви ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її матір - ОСОБА_2 померла, заявник як спадкоємець за законом звернулася до Першої Черкаської нотаріальної контори про прийняття спадщини. В ході оформлення спадкових справ на майно померлої ОСОБА_2 , заявнику ОСОБА_1 стало відомо про рішення третейського суду від 02 вересня 2010 року та про накладення арешту на нерухоме майно боржника. ОСОБА_1 не брала участі у справі і, як зазначає, рішення третейського суду від 02 вересня 2010 року порушує її права та обов`язки.

За змістом ч.2 ст.23 ЦПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

Учасники справи чи їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали даної справи, матеріали третейської справи №2726-3/241/10, доводи заяви про скасування рішення третейського суду, суд приходить до наступного висновку.

У справі встановлено, що 22.05.2009 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №490151363, за умовами якого ОСОБА_2 було надано кредит на суму 9011,21 грн.

Відповідно до п.8.3 кредитного договору №490151363 від 22.05.2009 року судовий захист прав і законних інтересів, які мають сторони у зв`язку з договором, у тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків і недійсність (неукладеність) договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до Регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Підписанням договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними в зв`язку з договором. Сторони домовилися, що якщо одна із сторін письмово не наполягає на іншому, то розгляд їхнього спору у Третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання та виклику сторін.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №490151363 від 22.05.2009 року.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 02 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі: за кредитом - 8809,05 грн, по процентах - 0,70 грн, по комісії - 1882,49 грн, штраф - 1701,68 грн, пеню - 1351,68 грн. Судові витрати, а саме - витрати по сплаті третейського збору в сумі 10,00 грн покладено на ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням третейського суду, та оскарживши його до Чернігівського апеляційного суду як суду першої інстанції, ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що вказане рішення було ухвалене за відсутності ОСОБА_2 , наявні банківські квитанції, які підтверджують банківські операції, які пов`язані із сумою заборгованості, та розрахунок заборгованості за кредитом, що наданий ПАТ «Альфа-Банк», не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_2 здійснювала погашення заборгованості, що підтверджується квитанціями.

Відповідно до ч.2 ст.454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Частиною 3 ст.457 ЦПК України визначено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч.1 ст.458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про третейські суди» учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.

Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.39 Закону України «Про третейські суди», третейський розгляд здійснюється у засіданні третейського суду за участю сторін або їх представників, якщо сторони не домовилися про інше щодо їхньої участі в засіданні. Третейський суд вправі визнати явку сторін у засідання обов`язковою.

Сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється або вручається в порядку, визначеному ст.15 цього Закону.

Матеріали третейської справи №2726-3/241/10 містять докази направлення ОСОБА_2 копії ухвали про початок розгляду третейської справи у строки, встановлені ст.39 Закону України «Про третейські суди».

Разом з цим, посилаючись як на підставу для задоволення поданої заяви, заявник зазначає, що рішення третейського суду ухвалено за відсутності ОСОБА_2 , яка не була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання. Визначені п.5 ч.2 ст.458 ЦПК України підстави для скасування судом рішення третейського суду поширюють свою дію на тих осіб, які не входили до складу учасників третейського розгляду, тобто, не були залучені до участі у справі, а третейський суд своїм рішенням вирішив питання про їх права та обов`язки. З матеріалів третейської справи №2726-3/241/10 вбачається, що ОСОБА_2 була стороною в третейській справі, зокрема, відповідачем. Та обставина, що третейський суд розглянув справу за її відсутності не свідчить про те, що вона є особою, яка не брала участі у справі та не є підставою для скасування рішення третейського суду.

Оплата ОСОБА_2 заборгованості, не є підставою для скасування рішення третейського суду.

15 вересня 2010 року ОСОБА_2 отримала рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 02 вересня 2010 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. За життя ОСОБА_2 рішення третейського суду не оскаржувала.

Проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, вважаю, що відсутні підстави, передбачені ст.458 ЦПК України для скасування рішення третейського суду.

Отже, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 02 вересня 2010 року слід відмовити.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні заяви, судові витрати понесені за подачу заяви, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 454, 457, 458, 460 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 02 вересня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, передбаченому для оскарження рішення суду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя В.М.Вінгаль