Справа № 359/954/20
Провадження № 2/359/1493/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Степаненко А.О.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Бориспільська міська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсним та про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, яким просив суд:

- визнати частково недійсним в частині 1/2 долі Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 29.03.2017 року ОСОБА_3 державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевська М.В., зареєстроване в реєстрі за № 2- 457 (спадкова справа № 5/2016) на 7/24 часток житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- визнати частково недійсним в частині 1/2 долі Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 29.03.2017 року ОСОБА_3 державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевська М.В., зареєстровано в реєстрі за АДРЕСА_4 (спадкова справа № 5/2016) на 7/24 часток земельної ділянки /кадастровий номер :06:012:0010/ загальною площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати частково недійсним в частині 1/2 долі Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19.12.2017 року ОСОБА_1 державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевська М.В., зареєстроване в реєстрі за № 2-1572 (спадкова справа № 5/2016) на 7/24 часток житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- визнати частково недійсним в частині 1/2 долі Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19.12.2017 року ОСОБА_1 , державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевська М.В., зареєстроване в реєстрі за АДРЕСА_5 (спадкова справа № 5/2016) на 7/24 земельної ділянки /кадастровий номер :06:012:0010/ загальною площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , 1991 року народження, право власності на заповідані ОСОБА_4 ОСОБА_5 7/24 часток земельної ділянки/кадастровий номер :06:012:0010/ загальною площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 7/24 часток житлового будинку АДРЕСА_1 ; - а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати -попередній розрахунок 840,80 грн. та 1310,21 грн. - за сплату судового збору(а.с. 3-9).

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на 7/8 часток земельної ділянки, кадастровий номер :06:012:0010, загальною площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та 7/8 (сім восьмих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя, спадкодавець ОСОБА_4 заповідала все своє майно дітям: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частинах кожній, згідно заповіту, посвідченого Бориспільською міською державною нотаріальною конторою Київської області 25 липня 1989 року за реєстровим № 1711. Зазначив, що його мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час смерті якої позивачу було 4 роки 5 місяців, та проживав разом з нею в будинку по АДРЕСА_1 . Після смерті матері постійно проживав разом з бабою ОСОБА_4 за зазначеною адресою реєстрації, яка мала статус його опікуна, оскільки батько ОСОБА_7 не виконував своїх батьківських обов`язків і був позбавлений батьківських прав. Вказує, що прийняв спадщину як після смерті матері, так і після смерті бабці, як такий, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

06.06.2016 він звернувся до Бориспільської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, 19.12.2017 прибувши для отримання свідоцтв про право на спадщину, був проінформований нотаріусом, що його тітка, відповідач ОСОБА_3 отримала 29.03.2017 року Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 7/24 часток земельної ділянки та на спадщину 7/24 часток житлового будинку, а також Свідоцтва про право на спадщину за законом на 7/24 часток земельної ділянки та 7/24 часток житлового будинку. Вказує, що 19.12.2017 року державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевською М.В., йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за АДРЕСА_5 на 7/24 часток земельної ділянки на його ім`я та Свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за № 2-1572) на 7/24 (сім двадцять четвертих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 . При отриманні вищезазначених свідоцтв йому також стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 успадкувала частину майна на підставі заповіту, а решту майна - в рівних долях з позивачем, як спадкоємиця за законом. У подальшому, 22 червня 2018 року звернувся до Бориспільської міської державної нотаріальної контори з заявою виправити технічні помилки у свідоцтві про право на спадщину за законом, від 19 грудня 2017 року за реєстровим № 2-1572, а саме: «загальна площа 97,0 кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай «Б», гараж «В», погреб «Д», убиральня «Г», яма вигрібна «Е», огорожа «№8-№12». Позивач вважає, що мав отримати більшу частину спадкового майна і його неправомірно було обмежено в реалізації його прав, оскільки спадкувати за законом він та відповідач мали б лише 7/24 часток спадщини (по 7/48) часток земельної ділянки /кадастровий номер :06:012:0010/ загальною площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та 7/ 28часток (по 7/48) житлового будинку АДРЕСА_1 , які були не прийняті його тіткою ОСОБА_6 , а інші - 7/24 вищезазначеної земельної ділянки та 7/24 вищезазначеного житлового будинку він, як спадкоємець своєї матері за законом мав би успадкувати заповідане їй заповітом майно. Внаслідок чого вважає, що не було підстав для спадкування за законом його тіткою, відповідача у справі, частини майна, яке було заповідане його матері після смерті бабці, так як є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері, і має право спадкування після смерті баби заповіданої його матері - ОСОБА_5 частки, а тому відповідач не має прав спадкувати частину зазначеної частки на рівні з ним.

Разом з позовною заявою подано клопотання про витребування з Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завіреної копії спадкової справи № 5/2016, заведеної 12.01.2016 р.( ОСОБА_4 , 1936р.н.)( а.с.43).

Ухвалою від 14 лютого 2020 року( а.с.47) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

14.04.2020 відповідачем ОСОБА_3 направлено в адресу суду відзив (а.с. 55-60), у якому зазначає, що заявлені позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому заперечує щодо їх задоволення в повному обсязі. Дійсно, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка була бабусею позивача та матір`ю відповідача. Після її смерті відкрилася спадщина щодо 7/8 часток в праві спільної часткової власності на земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :06:012:0010, та 7/8 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок та господарській будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що прийняла спадщину після померлої ОСОБА_4 , та на підставі заповіту набула право на третину спадкового майна, в зв`язку з чим було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 7/24 часток земельної ділянки від 29.03.2017р. ( АДРЕСА_2 ) та на 7/24 часток житлового будинку (АДРЕСА_7). Мати позивача, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ще до відкриття спадщини після ОСОБА_4 .. Вказує, що інший спадкоємець, зазначений в заповіті - ОСОБА_6 спадщину також не прийняла. У зв`язку з чим, решта спадкового майна, а саме: 14/24 часток в праві спільної часткової власності на земельну ділянку та житловий будинок, підлягали спадкуванню за законом в загальному порядку відповідно до черговості визначеної нормами глави 86 ЦК України. Спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину були позивач та відповідач в рівних частинах. Відповідач, у відповідності до ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за померлою ОСОБА_4 як її донька. Мати позивача також була донькою спадкодавця, і якби була живою на момент відкриття спадщини, то теж була б спадкоємцем першої черги, тому позивач відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, як внук спадкодавця, спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини. Таким чином, оскільки спадкоємців за законом було двоє, то кожний з них набув право на спадщину за законом по 7/24 часток в праві власності на земельну ділянку та житловий будинок кожний. Внаслідок чого, державним нотаріусом 29.03.2017р. було видано відповідачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/24 часток в житловому будинку (АДРЕСА_3 ) та свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/24 часток земельної ділянки (АДРЕСА_4 ), та згодом, 19.12.2017р. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом 7/24 часток в житловому будинку (№2-1572) та свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/24 часток земельної ділянки (АДРЕСА_5). Відповідач вважає, що оформлення спадщини було проведено у повній відповідності до вимог діючого законодавства, відповідно до тих часток, на які спадкоємці за законом та заповітом мали право. Доводи ж позивача, що має право на частку, яка б належала його матері за заповітом, якби вона була жива на момент відкриття спадщини, і складала б 7/24 часток в праві власності на земельну ділянку та житловий будинок, а решту спадкового майна, в розмірі 7/24 часток в праві власності на земельну ділянку та житловий будинок, спадкоємці мали б спадкувати в рівних частинах - по 7/48 часток в праві власності на житловий будинок та земельну ділянку кожний, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах справи, та також суперечать положенням матеріального права, яким регулюються спірні правовідносини. Спадкодавець склала заповіт на корись відповідача, то частина спадкового майна підлягала спадкуванню саме на підставі заповіту відповідачем, що в дійсності і мало місце. Спадкування позивачем за правом представлення своєї матері, в даному випадку, означає, що спадкування частини спадкового майна здійснюється в загальному порядку спадкування за законом, нормами які визначають коло та черговість таких спадкоємців, без застосування положень та норм, які регулюють порядок спадкування за заповітом. Нормою ч.1 ст.1266 ЦК України, на яку покликається позивач в обґрунтування заявлених вимог визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тобто вказана стаття не містить розширеної диспозиції, «за законом або заповітом». Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2019р. у справі №433/2893/16-ц , норми статті 1266 ЦК України, тобто спадкування за правом представлення, застосовуються лише щодо відносин спадкування за законом (глава 86 ЦК України). Право представлення не може застосовуватися при спадкуванні за заповітом, тобто ab intestato - спадкування всупереч заповіту. За змістом статті 1266 ЦК України спадкування за правом представлення має місце за умови, визначених частиною другою статті 1223 ЦК України. Крім того, позивачем належним чином не обґрунтовано та не надано доказів, на підтвердження того, що його частка у спадкуванні за законом має бути більшою. Вважає, що при видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, зазначені положення діючого законодавства державною нотаріальною конторою порушені не були.

Звертає увагу суду, що позивачем не правильно обрано спосіб захисту, оскільки жодних перепон для оформлення права власності у передбаченому законодавством нотаріальному порядку не має, оригінали правовстановлюючих документів щодо спірного майна не є втраченими, були надані нотаріальній конторі. При цьому, позивачем не надано доказів факту відмови йому у видачі свідоцтва про право на спадщину органами нотаріату. Відповідач вважає, що сам факт непогодження позивача з часткою спадкового майна, яку він успадкував, не може бути підставою для задоволення заявлених вимог, оскільки позивач звернувся не у зв`язку з наявністю об`єктивних перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а звернувся з позовом про визнання права власності, яким просить суд перебрати на себе повноваження нотаріуса щодо оформлення спадщини, що не передбачено законом і не віднесено до обов`язків суду. За наведеного, просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

23.06.2020 р. позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив (а.с.69-73), у якій просить суд відзив відповідача відхилити, та задовольнити позов ОСОБА_1

26.06.2020 р. відповідачем ОСОБА_3 подано до суду клопотання (а.с.77-81), яким просила відповідь на відзив позивача визнати необґрунтованим, та в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.06.2020 р.(а.с.86,87) витребувано від Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області копію спадкової справи (№5/2016), що була відкрита після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 15 липня 2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.175).

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача - ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та обставини, викладені у позові, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала, з підстав, викладених у відзиві, просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи - Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області, до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 26.10.2020 до суду надійшов лист за підписом завідувача Бориспільської міської державної нотаріальної контори (а.с.183) з проханням розглядати справу без присутності їх представника у зв`язку з великим навантаженням, при вирішенні питання покладаються на думку суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши лист, матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років померла ОСОБА_4 , 11 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис № 729, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.16).

За життя, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 25 липня 1989 року державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Кужель Л.В. за реєстровим № 1711, та яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження: - все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі усе те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідала своїм дітям: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - в рівних долях кожному (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на: - 7/8 часток земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :06:012:0010, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , належних померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 600212, виданого Бориспільським міськвідділом земельних ресурсів 01 вересня 2005 року на підставі рішення Бориспільської міської ради від 03 грудня 2004 року № 1099-ХХІ-ІУ, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 40, та 7/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.20-24).

Згідно с.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи 5/2016, відкритої щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.101-167) вбачається, що відповідач ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернулася до Бориспільської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за заповітом- ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 - спадщину не прийняла.

На підставі заповіту відповідач набула право на третину спадкового майна, в зв`язку з чим Бориспільською державною нотаріальною конторою було видано відповідачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/24 часток земельної ділянки від 29.03.2017р. ( АДРЕСА_2 ) та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/24 часток житлового будинку (АДРЕСА_7 ) (а.с.137,139).

Інші спадкоємці за заповітом: ОСОБА_6 - не зверталась із заявою про прийняття спадщини; ОСОБА_5 померла до відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 9 жовтня 1995 року (а.с.18).

За змістом ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Отже, 2/3 частини спадщини, що залишились та не були успадковані спадкоємцями за заповітом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , частина спадщини підлягають спадкування спадкоємцями за законом.

Так, відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, відповідач ОСОБА_3 яке дочка померлої ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги, що прийняла спадщину.

Встановлено, що позивач є сином померлої ОСОБА_5 та онуком померлої ОСОБА_4 , що підтверджується відповідними: свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_7 від 30 січня 1991 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_8 від 18 вересня 1958 року; свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 серії НОМЕР_9 від 14.10.1988 (а.с.10,11, 17).

Відповідно до частини першої статті 1266 ІІК України ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, спадкують внуки, правнуки спадкодавця.

Позивач ОСОБА_1 належним чином та в установлений чинним законодавством строк прийняв спадщину, звернувшись до Бориспільської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 118-на звороті).

Враховуючи, що спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину є позивач та відповідач в рівних частинах, державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори 29.03.2017 р. відповідачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/24 часток у житловому будинку (АДРЕСА_3 ) та свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/24 часток земельної ділянки (АДРЕСА_4 ). Згодом, 19.12.2017р. позивачу теж було видано свідоцтво про право на спадщину за законом 7/24 часток у житловому будинку (АДРЕСА_6) та свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/24 часток земельної ділянки (АДРЕСА_5 )(а.с.142, 153, 140-на звороті, , 151-на звороті).

Як стверджував позивач, він мав право спадкування після смерті своєї баби ОСОБА_4 заповіданої його матері ОСОБА_5 частки, та мав би отримати більшу частину спадкового майна, але його неправомірно було обмежено в реалізації таких прав. Одночасно вважає, що відповідач не мала права спадкувати частину зазначеної частки на рівні з ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 20.06.2018р. у справі №643/1216/15-ц , в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Аналіз статті 1266 ЦК України свідчить, що спадкування за правом представлення це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини.

По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу).

У даному випадку, спадкування позивачем за правом представлення частини спадкового майна, здійснюється в загальному порядку спадкування за законом, нормами які визначають коло та черговість таких спадкоємців, без застосування положень та норм, які регулюють порядок спадкування за заповітом.

Відповідна правова позиція також наведена у постанові Верховного Суду від 22.05.2019р. у справі №433/2893/16-ц.

Отже, враховуючи, що мати позивача, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ще до відкриття спадщини після ОСОБА_4 , а інша спадкоємець- ОСОБА_6 спадщину не прийняла, решта спадкового майна, а саме: 14/24 часток в праві спільної часткової власності на земельну ділянку та житловий будинок, підлягали спадкуванню за законом в загальному порядку відповідно до черговості визначеної нормами глави 86 ЦК України.

Спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину були позивач та відповідач в рівних частинах, кожний з них набув право на спадщину за законом по 7/24 часток в праві власності на земельну ділянку та житловий будинок кожний, та відповідно кожному з них були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 7/24 часток в житловому будинку та на 7/24 часток земельної ділянки.

Таким чином, оформлення спадщини було проведено у повній відповідності до вимог діючого законодавства, відповідно до тих часток, на які спадкоємці за законом та заповітом мали право.

При видачі позивачу та відповідачу свідоцтв про право на спадщину за законом, положення діючого законодавства державною нотаріальною конторою порушені не були, а отже підстави для визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, які були видані відповідачу, відсутні.

Оскільки заявлені ОСОБА_1 вимоги про визнання за ним права власності на частину спадкового майна є похідними від вимоги щодо визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, та, оскільки відповідач набула право на спірне спадкове майно в порядку спадкування, суд дійшов висновку, в задоволення позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,258,259,263-265,266 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Бориспільська міська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсним та про визнання права власності на спадкове майно - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11 грудня 2020 року.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів