Справа № 372/134/20
ухвала

Іменем України

13 березня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Тищенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, -,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець звернувся до Обухівського районного суду Київської області з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку за боржником ОСОБА_1 , а саме на квартиру земельну ділянку з кадастровим номером: :09:003:0022, яка розташована за адресою Київська область, Обухівський район, с. Малі Дмитровичі.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явився.

На підставі ч.4ст.440 ЦПК України суд вважає розглянути подання у відсутність приватного виконавця.

Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали справи та матеріали подання, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

На примусовому виконання у приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича перебуває виконавче провадження № 59418275 з примусового виконання виконавчого листа № 372/3840/18 від 07.03.2019 року виданого Обухівським районним

судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 482 572, 51 грн..

25 червня 2019 року до приватного виконавця від Стягувана надійшла заява про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено прийняти до виконання виконавчий лист Обухівського районного суду Київської області, виданого 07 березня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 482 572, 51 гривень. Постановою приватного виконавця від 25.06.2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 59418275.

29 січня 2019 року для встановлення майнового стану боржника в рамках

виконавчого провадження ВП № 59418275 приватним виконавцем направлено запити до

Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України відповідно до яких було

встановлено, що боржник не отримує жодних доходів.

21 червня 2019 року, ухвалою Обухівського районного суду Київської області виправлено описку у виконавчому листі № 372/3840/18 від 07.03.2019 року, замість « ОСОБА_2 » вказати вірно « ОСОБА_1 ». Відповідно до вищезазначеної ухвали, приватним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

Для забезпечення реального виконання рішення, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» 10 липня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - ОСОБА_1 .

Таким чином, в ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем було встановлено, що у боржника відсутні кошти чи рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувана в повному обсязі.

Згідно відомостей Головного управління Держгеокадастру у Київській області встановлено, що за боржником зареєстровані земельна ділянка в межах Київської області з таким кадастровим номером: :09:00.3:0022.

01 жовтня 2019 року в рамках виконавчого провадження № 59418275 приватним

виконавцем направлено запит до Великодмитровицької сільської ради Київської області з вимогою надати інформацію щодо власника земельної ділянки кадастровий номер :09:003:0022 площею 0,1498 га, яка знаходиться на території Великодмитровицької сільської ради. Відповідно до відповіді Великодмитровицької сільської ради Київської області вказана земельна ділянка рахується за ОСОБА_1 .

22 листопада 2007 року між боржником та ВАГ «Банк Універсальний» було укладено

договір іпотеки № 11385 земельної ділянки, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н. с. АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Щур О.І. Укладенням даного договору боржник набув право власності на вищезазначену земельну ділянку.

Згідно відомостей іпотечного договору 22 листопада 2007 року приватним нотаріусом Щур О.І. посвідчено договір іпотеки № 11385 від 22.11.2007 року земельної ділянки, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Малі Дмитровичі між іпотеко держателем (ВАГ - Банк Універсальний» та іпотекодавцем ( ОСОБА_1 ).

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, шо знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н. с. АДРЕСА_1 , не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо його належності боржнику.

Державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_1 .

Боржник - ОСОБА_1 після укладення договору купівлі-продажу № 7897 земельної ділянки площею 0, 1498 га з кадастровим номером: :09:003:0022. яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. АДРЕСА_1 Дмитровичі, не завершив державну реєстрацію та оформлення права власності на вищезазначене нерухоме майно.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи провадиться за відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Приватним виконавцем було встановлено, вищезазначена земельна ділянка, є майном, на яке може бути звернене стягнення, крім того, є предметом іпотеки, яким було забезпечено отриманий кредит.

У зв`язку з чим, приватний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає не з моменту підписання договору купівлі-продажу, чи отримання майна в інший спосіб передбачений законодавством, а з моменту державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно.

Відповідно до положення ч. 4ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до вимог ч. 10ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до ч.4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

За нормами ч. ч. 4, 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами ст. ст.37,38 Закону України «Про іпотеку» також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Судом встановлено,що виконавчі дії приватним виконавцем вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості.

Згідно із Правовою позицією Верховного Суду України у справі за № 6-224цс16: Закон України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Крім того, суд враховує, що земельна ділянка, на яку приватний виконавець просить звернути стягнення, перебуває в іпотеці ВАТ «Банк Універсальний», який вправі звернутись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, як це передбачено Законом України «Про іпотеку». Проте, приватним виконавцем не надано доказів про те, що банк звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що звернення приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, яке являється крайнім заходом, до вчинення приватним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення суду, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючисьст.440 ЦПК України,ст. 18,50,51,63 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України « Про іпотеку»,-

УХВАЛИВ:

У поданні Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя О.М.Зінченко