Справа № 482/1688/19
Номер провадження 2/482/166/2020
14 серпня 2020 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Баранкевич В.О.,
секретаря судових засідань Шведової Я.О.,
Позивачі звернулися з позовною заявою до АТ КБ «ПриватБанк, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Філіпенко Денис Володимирович, про зняття арешту з іпотечного майна.
Від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Від третьої особи приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Філіпенка Д.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст.ст. 28, 128 ЦПК України, позивач не заперечувала проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
20.06.2008 року між ОСОБА_4 та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено Іпотечний договір, предметом якого є будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . На виконання договору іпотеки 13.06.2008 року приватним нотаріусом Філіпенком Д.В. було внесено відомості до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єктом обтяження якого став будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №19148010 від 13.06.2008 р.
Відповідач 22.04.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою від 25 травня 2016 року суд залучив до справи в якості правонаступників покійного відповідача ОСОБА_4 його спадкоємців синів - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та дружину ОСОБА_3 .
21.09.2017 року Новоодеським районним судом Миколаївської області було винесено рішення у справі №482/685/15-ц, яким було стягнуто з спадкоємців ОСОБА_4 : ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь відповідача з кожного по 1483,83 грн. заборгованості за кредитом та 14,83 грн. судового збору.
Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до частини 1 та 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
За змістом ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
Тому позивачі, як майбутні власники спадкового майна можуть вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні ними права користування розпорядження майном, яке фактично їм належить.
Згідно ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на час вчинення виконавчих дій) вбачається, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. П. 8 ч. 1 ст. 49 (вищезазначеним Законом) передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; П. 9 ч. 1 ст. 49 (вищезазначеним Законом) передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Отже, арешт, який накладено на майно спадкодавців порушує право власності позивачів, які є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 .
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем судовий збір у розмірі пропорційно задоволених вимог у сумі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 263-265, 268, 273, 354ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Філіпенко Денис Володимирович задовольнити.
Скасувати арешт житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено ухвалою реєстратором: Приватним нотаріусом Філіпенком Денисом Вадимовичем 13 липня 2007 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: В.О. Баранкевич