Провадження № 6/643/124/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Поліщук Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкова подання головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранова В.В. звернувся до суду з поданням, у якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває зведене виконавче провадження 60527985 з виконання: виконавчого листа № 2-5788/06, виданого Московським районним судом м. Харкова 28.02.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 93425,00 грн.; виконавчого листа № 643/20937/14-ц, виданого Московським районним судом м. Харкова 21.09.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 08.05.2013 у розмірі 18475,12 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.; виконавчого листа № 643/13214/14-ц, виданого Московським районним судом м. Харкова 15.10.2015 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за договором позики в розмірі 52806,12 грн., проценти за користування позикою в розмірі 3952,16 грн., річні за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 753,80 грн., а всього 57512,14 грн.; виконавчого листа № 643/13214/14-ц виданого Московським районним судом м. Харкова 15.10.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору у розмірі 575,12 грн. та витрат з оплати правової допомоги у сумі 3000,00 грн., на загальну суму 3575,12 грн.; наказу № 922/267/18 виданого Господарським судом Харківської області 11.04.2018 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором б/н від 04.06.2013 у розмірі 44404,24 грн. Судові рішення на сьогоднішній день не виконані, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання, не здійснено. В ході виконавчих дій встановлено, що боржник не працює, не має транспортних засобів та відкритих рахунків. 06.11.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт усіх коштів боржника. В межах зведеного виконавчого провадження винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна, а також постанову про арешт квартири АДРЕСА_1 . Державним виконавцем здійснений вихід до квартири АДРЕСА_1 , але провести опис квартири не виявилось можливим через відсутність нумерації квартир у будинку АДРЕСА_2 . 19.11.2019 за заявою боржника йому надані для ознайомлення виконавчі провадження, та вручено вимогу про надання пояснень з приводу невиконання рішень суду та надання безперешкодного доступу до квартир, але боржником пояснення не надані. Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив, від виконання рішення ухиляється та не вживає заходи щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Суд, вивчивши подане подання, встановив наступне.

В провадженні Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває зведене виконавче провадження 60527985 з виконання: виконавчого листа № 2-5788/06, виданого Московським районним судом м. Харкова 28.02.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 93425,00 грн.; виконавчого листа № 643/20937/14-ц, виданого Московським районним судом м. Харкова 21.09.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 08.05.2013 у розмірі 18475,12 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.; виконавчого листа № 643/13214/14-ц, виданого Московським районним судом м. Харкова 15.10.2015 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за договором позики в розмірі 52806,12 грн., проценти за користування позикою в розмірі 3952,16 грн., річні за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 753,80 грн., а всього 57512,14 грн.; виконавчого листа № 643/13214/14-ц виданого Московським районним судом м. Харкова 15.10.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору у розмірі 575,12 грн. та витрат з оплати правової допомоги у сумі 3000,00 грн., на загальну суму 3575,12 грн.; наказу № 922/267/18 виданого Господарським судом Харківської області 11.04.2018 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором б/н від 04.06.2013 у розмірі 44404,24 грн.

Державним виконавцем до подання не надано жодних доказів про направлення боржнику постанов про відкриття виконавчих проваджень, про виклик до державного виконавця, а так саме, про отримання зазначених документів боржником.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом виконавця; письмове повідомлення виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Як випливає з аналізу наведених положень закону, підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань.

В матеріалах подання відсутні відомості і докази про направлення виконавцем боржнику будь-яких документів та викликів та про отримання боржником цих документів, та сама по собі неявка боржника на виклик державного виконавця та ненадання пояснень не є підставою для застосування такого виключного заходу як обмеження виїзду боржника за межі України.

В матеріалах подання відсутні достатні докази використання виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим.

За таких обставин, суд вважає, що виконавцем не наведено достатніх обґрунтувань того, чи дійсно боржник свідомо в повній мірі не виконує належні до виконання зобов`язання, чи у нього є на це об`єктивні причини, а тому подання є передчасним, в зв`язку з чим подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 247 ч.2, 260, 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Поліщук