УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року

м.Харків

Справа № 639/10132/15-ц

провадження 6/639/172/20

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисакова Євгена Сергійовича про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби (далі ВДВС) по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисаков Є.С. звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 639/10132/15-ц, виданий 15.01.2016 Жовтневим районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 27.11.2015 до досягнення дитиною повноліття.

Як вказано у поданні, у 2017 р. з метою перевірки бухгалтерії підприємства ТОВ «Грейн Трейд Груп» , де праціє боржник, щодо правильності відрахувань з доходу аліментів, державний виконавець декілька разів здійснював вихід, але за міцем знаходження підприємства працівників не виявлено, двері були зачинені, про що складались акти. У січні 2019 боржник викликался до державного виконавця, направлена вимога до підприємства про надання вичерпного звіту про відрахування аліментів із заробітної плати, зроблено розрахунок заборгованості. У 2020 державним виконавцем направлялись запити до ПФУ, ДФСУ, МВС, здійснено у серпні , листопаді 2020 вихід за адресою проживання боржника для перевірки майнового стану та складання адміністративного протокола, але двері ніхто не відчинив, залишено виклик на прийом до державного виконавця. 19.11.2020 на електронну адресу надійшла заява ОСОБА_1 , якою він повідомив ВДВС про своє фактичне місце проживання, однак на виклик саме на зазначену дату не з`явився, що, на думку державного виконавця, свідчить про навмисне ухилення боржника від виконання рішення суду, ігнорування законних вимог держвного виконавця. Враховуючи, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, у державного виконавця відсутні відомості про місце проживання, перебування та місцезнаходження боржника, головний державний виконавець просить застосувати до боржника привід до ВДВС та доручити виконання ухвали про привід Новобаварському відділу поліції ГУНП в Харківській області.

В судове засідання державний виконавець, боржник та стягувач не з`явились, про день і час розгляду подання були повідомлені.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Міжрайонному ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові знаходиться ВП № 52034704 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 639/10132/15-ц, виданий 15.01.2016 Жовтневим районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі ј частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2015 до досягнення дитиною повноліття.

За адресою,вказаному у виконавчому листі- АДРЕСА_1 , боржнику, за твердженнями державного виконавця, 03.12.2019 направлявся виклик про явку до державного виконавця на 19.12.2019 для надання пояснень щодо заборгованості та складання протоколу про адміністративне правопорушення . 03.12.2019, як випливає з наданих до подання матеріалів, складено акт про неявку боржника, ненадання ним пояснень, а також неповідомлення про місце роботи .

07.04.2020 складено виклик про явку боржника до державного виконавця на 27.04.2020, але інформація про направлення цього документа у справі відсутня.

Наступний виклик державного виконавця про виклик боржника ОСОБА_1 на 19.11.2020 складено 17.11.2020, що унеможливлює за умови направлення поштою, отримати лист. Відомостей про направлення виклику суду не надано, акт від 17.11.2020 про залишення кореспонденції у дверях квартири не є належним підтвердженням виклику.

Як випливає із заяви ОСОБА_1 , 17.11.2020 він подав до Міжрайонного ВДВС заяву, якою на виконання ч.4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» ( за текстом заяви) , повідомив про реєстрацію та фактичне проживання за тією ж адресою, що зазначена у виконавчому документі- АДРЕСА_1 .

За вимогами ч.4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», на який посилається боржник, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Даних про місце роботи та виконання рішення суду боржник не повідомив.

Згідно встановлених п. 5 ст. 19 Закону обов`язків боржника він повинен утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилась без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Як вбачається з подання державного виконавця та доданих до нього документів, державним виконавцем не надано доказів щодо здійснення державним виконавцем дій, спрямованих на вручення боржнику належним чином викликів на певні дати та час, а також на підтвердження отримання боржником викликів про необхідність явки до державного виконавця.

Крім того, в поданні державним виконавцем не зазначено, на які саме дату та час необхідно здійснити примусовий привід боржника ОСОБА_1 , а також не зазначено, для яких саме виконавчих дій чи інших заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» необхідна присутність боржника.

Оцінивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що підстави для застосування до боржника примусового приводу відсутні.

Відмова у задоволенні подання не є перешкодою для повторного звернення державного виконавця до суду з аналогічним поданням.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисакова Євгена Сергійовича про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновленення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

СУДДЯ-