Справа № 289/2122/18
Номер провадження 2/289/10/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.2018 позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що від спільного життя з відповідачем вони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В добровільному порядку відповідач не надає ніякої грошової допомоги на утримання малолітньої дочки позивачеві, яка ніде не працює, знаходиться в скрутному фінансовому становищі, хоча сам офіційно зареєстрований приватним підприємцем, має постійний стабільний дохід, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 12.11.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.11.2018, копію ухвали разом із копією позову та доданих матеріалів на 6 арк. направлено відповідачу, останній отримав направлену судом кореспонденцію 15.11.2018 (а.с.11,13,26).

Ухвалою від 24.06.2019 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддя Луньова Д.Ю. прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче засідання на 12.07.2019 (а.с.29).

Ухвалою суду від 27.08.2019 частково задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Радомишльської ДПІ Малинського управління ГУ ДПС у Житомирській області дані про отримані доходи приватним підприємцем ОСОБА_2 за 2017, 2018 та за перше півріччя 2019 року.

16.10.2019 до суду надійшла заява позивача про збільшених позовних вимог, в якій ОСОБА_1 , посилаючись на те, що їй стало відомо, що доходи відповідача за 2017-2018 роки становили більше 700000,00 грн., за 2019 рік відповідач сховав свої прибутки і переоформив свої доходи на іншу людину, щоб не виплачувати дочці великої суми аліментів, при цьому позивач вважає, що ОСОБА_2 за 2019 рік отримав ще більші доходи, так як він виплачує великі зарплати чималому штату працівників, які обслуговують належну відповідачеві пилораму, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 15000,00 щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

12.11.2019 на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на заяву про збільшення позовних вимог, який відповідач просить вважати також поясненнями у цій справі, у разі, якщо суд не визнає цей відзив, в якому зазначено, що із збільшеними вимогами позивача він не погоджується, так як позивач невірно тлумачить поняття доходу, де дохід це всі грошові кошти, отримані за певний період часу, а прибуток це кошти, за вирахуванням податків, собівартості продукції та інших витрат. Зазначає, що наразі відповідач припинив діяльність фізичної особи-підприємця і не отримує дохід від підприємницької діяльності. Наразі має нерегулярний і мінливий дохід, який не перевищує 10000,00 грн. на місяць. Крім того, зазначає, що має на утриманні ще двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є студентом денної форми навчання Університету ім. О. Богомольця, та неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких він утримує в повному обсязі. Також зазначає, що він щомісячно перераховує на користь позивача на утримання дочки 2000-3000 грн. Просить суд винести рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2500,00 грн. на місяць (а.с.93-94).

Ухвалою від 04.01.2020 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддя Сіренко Н.С. прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче засідання на 21.12.2020 (а.с.114).

Ухвалою від 21.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13.03.2020 (а.с.128).

Належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання сторони та їх представники (а.с.129,133,134,135) в судове засідання не з`явилися, від представника позивача адвоката Свінцицького Л.В. надійшла заява про розгляд справи без його та ОСОБА_1 участі, позовні вимоги свого клієнта підтримує та просить задовольнити (а.с.137).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони мають спільну малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідачем не заперечується факт батьківства, а також те, що дитина проживає з позивачем.

Із наданої 12.09.2019 Головним управлінням ДПС України у Житомирській області інформації вбачається, що сума доходів ФОП ОСОБА_2 за 2017 рік складає 755485,00 грн., за 2018 рік складає 765393,00 грн. Подана звітність за перше півріччя 2019 року відсутня (а.с.70).

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд відхиляє як недоведені належними доказами та спростовані відповідачем зазначені в позовній заяві обставини того, що в добровільному порядку відповідач не надає матеріальних коштів на утримання дочки, так як відповідачем надані копії чеків про направлення протягом 2018-2019 років отримувачу ОСОБА_1 щомісячно грошових коштів в розмірі від 2052,00 грн. до 5000,00 грн. із зазначенням «Аліменти» (а.с.97-98).

На підтвердження своїх заперечень проти позову відповідачем надано докази, з яких вбачається наявність у нього ще двох синів: неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, докази того, що останній являється студентом і знаходиться на утриманні відповідача ОСОБА_2 суду не надані (а.с.95,96).

Посилання позивача на те, що відповідач в 2019 році отримав ще більші доходи, ніж попередні роки та сховав свої прибутки за 2019 рік, щоб не сплачувати великої суми аліментів, суд не може взяти до уваги, оскільки жодних належних і допустимих доказів вказаних обставин позивачем надано не було, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Долучені в якості доказів газети Зоря полісся з виділеним оголошенням «ФОП Новіченко потрібні на роботу…» також не являються належним та достовірним доказом заявлених позивачем обставин (а.с.102,126).

Посилання відповідача на те, що він на початку 2019 року припинив діяльність ФОП і не отримує доходів від підприємницької діяльності також не підтверджені жодними належними та достовірними доказами.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач посилалася на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та має змогу сплачувати аліменти в розмірі 15000,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, однак, факт ненадання відповідачем коштів на утримання дитини спростований відповідачем, а факт можливості сплачувати аліменти в заявленому розмірі позивачем не доведений. Її посилання на доходи відповідача за 2017-2018 року згідно поданих податкових декларацій платника податку фізичної особи-підприємця являються помилковими, так як, відповідно до п.п.1,16,13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей,батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року, утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Відтак, при визначенні розміру аліментів належить враховувати не обсяг виручки від підприємницької діяльності відповідача, а чистий його прибуток, оскільки поняття обсягу виручки приватного підприємця та його середній заробіток (дохід) не є аналогічними за змістом.

Відповідно до ст. 184 СК України та роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, поняття обсягу виручки приватного підприємця та його середній заробіток (або дохід) не є аналогічними за змістом. Також, у даній постанові Пленуму зазначається про те, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені в ст. 181 СК України, за змістом ч. 3 якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який являється працездатним, має неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , беручи до уваги спільний обов'язок обох батьків утримувати дитину, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 184 СК України, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття.

При постановленні рішення про стягнення аліментів суд враховує, що позивач та відповідач не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України.

Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до правил встановлених ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263, 265, 273, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти надитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісяця, з урахуванням щорічної індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову до суду з 08.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. С. Сіренко