РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року

м. Рівне

Справа № 559/115/19

Провадження № 22-ц/4815/302/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Бондаренко Н.В.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі старший державний виконавець Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ

у Рівненській області Бабич Любов Павлівна,

приватний нотаріус Бадаліс Жанна Павлівна,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дубенського міськрайнного суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року (постановлену у складі судді Ральця Р.В.) у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області Бабич Любов Павлівни, приватного нотаріуса Бадаліс Жанни Павлівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування правових актів, визнання недійсними правочинів, -

в с т а н о в и в :

На розгляді у Дубенському міськрайонному суді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області Бабич Любов Павлівни, приватного нотаріуса Бадаліс Жанни Павлівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування правових актів, визнання недійсними правочинів.

21 січня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, у якій просила суд заборонити ОСОБА_3 до вирішення спору проводити відчуження житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 та створювати їй будь-які перешкоди в користуванн та володінні цими об`єктами.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 вимагає від неї виселення з вищевказаного житлового будинку та може відчужити його іншій особі.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вирішення спору по суті проводити відчуження житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

У задоволенні решті вимог відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано обґрунтованістю поданої заяви, в частині заборони відчуження предмету спору.

14 січня 2020 року ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду, в частині відмови в задоволенні її вимог про заборону ОСОБА_3 створювати їй перешкод в користуванні та володінні житловим будинком та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, прийнята з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що ОСОБА_3 безпідставно не дає їй можливості володіти і користуватися спірним будинком і земельною ділянкою, незважаючи на те, що в будинку знаходиться все належне їй майно, а земельна ділянка щорічно використовується нею для садівництва городніх культур.

Позивачка та її адвокат ОСОБА_4 "яненко Л.П. в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його адвоката Тищук К.П., апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Місцевим судом правомірно встановлено, що законом не передбачено такий захід забезпечення позову, як заборона чинити будь-які перешкоди у користуванні та володінні будинком та земельною ділянкою.

Застосування судом заборони відчуження предмету спору є достатнім заходом, спрямованим на недопущення зміни правового статусу вказаного нерухомого майна та його збереження до вирішення справи.

У практиці ЄСПЛ, в тому числі у справах: "Stretch проти Сполученого Королівства" від 24 червня 2003 року, "Sporrong and Lonnroth проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Gashi проти Хорватії" від 13 грудня 2007 року, визначені критерії, які слід оцінювати щодо сумісності заходів втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого Протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.

Застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову забезпечать збереження майна та виконання рішення суду після його ухвалення, а також є співмірними заявленим позовним вимогам.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Місцевим судом правомірно задоволено заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дубенського міськрайнного суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 16 березня 2020 року.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

Н.В. Бондаренко