Провадження №2/760/4239/20
Справа №760/2080/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про залишення позовної заяви без руху/

29 січня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання квартири окремим домоволодінням та визнання права власності, суддя -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом до відповідача та просять:

1.визнати окремим домоволодінням квартиру АДРЕСА_1 разом з надвірними будівлями та спорудами;

2.визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 87,5 кв. м., житловою площею 31,6 кв. м. разом з надвірними будівлями та спорудами;

3. визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 87,5 кв. м., житловою площею 31,6 кв. м. разом з надвірними будівлями та спорудами;

4.визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 87,5 кв. м., житловою площею 31,6 кв. м. разом з надвірними будівлями та спорудами.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме: позивачами не сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру та не надано підтвердження про його сплату.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачі заявляють три вимоги майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру. За вимоги майнового характеру, позивачами сплачено судовий збір у відповідності до заявлених вимог про визнання права власності на частки житлового будинку. Однак, за вимогу про визнання окремим домоволодінням квартири, позивачам необхідно сплатити судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн. та 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить

840, 80 грн.

Таким чином, відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» позивачам необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру (визнати окремим домоволодінням квартиру АДРЕСА_1 разом з надвірними будівлями та спорудами), в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Сплата судового збору має бути здійснена за наступними реквізитами: рахунок отримувача: №UA0026010 , отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом`янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа).

З огляду на наведене, позов підлягає залишенню без руху.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суддя акцентує увагу позивачів на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 185 ЦПК України вважаю необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання квартири окремим домоволодінням та визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки позовної заяви, викладені в даній ухвалі, мають бути усунуті шляхом сплати судового збору.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: