Справа №521/2797/20
Провадження №2-з/521/73/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

12 березня 2020 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенко М. В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позов мотивований тим, що з 05.02.1982 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбних відносин сторонами на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 19208 від 29.01.1997 р. зареєстрованого на Одеській товарній біржі, було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16.02.2005 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. ОСОБА_2 не визнає майнових прав позивача на вказане майно, вважаючи його своєю власністю, приймає рішення щодо управління та розпорядження таким майном одноособово, що і стало причиною звернення позивача до суду з відповідним позовом.

10 березня 2020 року до Малиновського районного суду м.Одеси представник позивача звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову відносно нерухомого майна шляхом:

-накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ;

-заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 та іншим особам за її дорученням чи від її ім`я передавати у користування будь-яким іншим особам квартиру АДРЕСА_1 .

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову представник позивача обґрунтовує існуванням ризику відчуження спірного майна відповідачкою на користь інших осіб до ухвалення рішення по справі, що зробить неефективним захист прав позивача в обраний ним спосіб.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12 березня 2020 року по зазначеній цивільній справі було відкрито провадження.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимогст.153 ч.1 ЦПК України.

За змістом ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи . Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії щодо предмету спору.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

З позовної зави, заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу права власності на нерухоме майно, зазначене в позовній заяві, враховуючи обставини, на які посилається в своєму позові позивач (не визнання відповідачем прав позивача на спірне майно), суд доходить висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача, що полягає у можливому відчуженні спірного майна відповідачем до набрання законної сили рішенням по справі, що, відповідно, у разі задоволення позову зробить неефективним судовий захист прав позивача в обраний ним спосіб, спричинить необхідність докладання ним значних зусиль та витрат для захисту своїх прав у майбутньому.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Визначаючи вид забезпечення позову, суд, виходячи з засад розумності, співмірності із заявленими вимогами, необхідності дотримання прав відповідачів, доходить висновку про необхідність заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодоквартири АДРЕСА_1 , оскільки вжиття зазначених заходів забезпечення позову не порушить прав відповідача на час розгляду справи володіти та користуватись спірним майном.

В частині накладення арешту на спірну квартиру та заборони ОСОБА_2 та іншим особам за її дорученням чи від її ім`я передавати у користування будь-яким іншим особам спірну квартиру, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вжиття зазначених заходів забезпечення позову не відповідає змісту позовних вимог, позбавить позивача можливості користування спірною квартирою, що не є співмірним із заявленими вимогами.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Враховуючи, що з наданих суду відомостей не вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову в обраний судом спосіб може спричинити збитки відповідачу по справі, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 .

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з складення повного судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений 12.03.2020 року.

Головуючий: