Провадження №2/523/192/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2020 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач, яка є колишньою дружиною сина позивача, на спірній житловій площі в квартирі без поважних причин не проживає з 1998 року та її місце проживання позивачу не відоме. Внаслідок чого позивач вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування житлом відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідача в квартирі приводить до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів та порушує права позивача щодо розпорядження та користування майном на свій розсуд.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, викликалася належним чином, поштове повідомлення повернулося з зазначенням «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». В силу вимог ч.7 ст.128 та ч.10 ст.130 ЦПК України та неповідомлення відповідачем адреси фактичного місцезнаходження, суд прийшов до висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності відповідача.

За згодою позивача справу розглянуто в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

На підставі контрольного талону до ордеру№687 серії ЦР, виданого 26.01.1976р. ОСОБА_1 на право заняття жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконкому райради від 09.12.1975р. №725, позивач разом з сім`єю складом 4 чол. ( ОСОБА_3 -дружина, ОСОБА_4 син, ОСОБА_3 -брат) вселилися в квартиру АДРЕСА_1 .

З представлених документів, зокрема з довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) №1232 від 10.10.2019р. вбачається, що на спірній житловій площі в квартирі, крім позивача, також зареєстровані: ОСОБА_3 -дружина, ОСОБА_5 -онук, ОСОБА_4 -син, та його колишня невістка ОСОБА_6 , 1967 року народження, (а.с.9).

Факт не проживання відповідача на спірній житловій площі більше шести місяців без поважних на те причин підтверджується актом про не проживання осіб за місцем реєстрації від 22.10.2019р., складеним сусідами ОСОБА_7 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_8 (кв. АДРЕСА_4 ), ОСОБА_9 (кв.53), підписи яких завірені головою ОСББ «Бочарова 52» ОСОБА_10 , згідно якого відповідач ОСОБА_6 з 18.02.1998 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

В силу ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом.

Зібрані по справі докази в їх сукупності вказують на те, що відповідач на спірній житловій площі більше шести місяців не проживає без поважних на те причин, належні їй речі в квартирі відсутні. Відтак, пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-81,89, 258-259, 263-265, 273,279, 280-284, 354-355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , 1967 року народження, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Повне рішення складено 10.03.2020 р.

Суддя: