Справа № 442/2067/19 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-з/811/160/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
11 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,
за участі секретаря: Сеньків Х.І., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стебницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій,-
рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2019 року зобов`язано виконавчий комітет Стебницької міської ради внести зміни до договору найму жилого приміщення-квартири АДРЕСА_1 , яким визначити наймачем даної квартири ОСОБА_1 .

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2019 року залишено без змін.

30 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 2500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву мотивував тим, що разом із відзивом на апеляційну скаргу ним було подано орієнтований розрахунок витрат на професійну правничу допомогу. Стверджує, що згідно Договору № 17 від 14,05.2020 року Адвокатське об`єднання «Право.Порядок» надає правову допомогу у цивільній справі № 442/2067/19 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стебницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій та у суді апеляційної інстанції клієнт сплачує гонорар у розмірі 2500 грн.

Зазначає, що ним на виконання вказаних умов договору було сплачено 2500 грн., що підтверджується банківською квитанцією.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 03 грудня 2020 року, є дата складення повного судового рішення 11 грудня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку про те, що заяву про ухвалення додаткового рішення належить задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до роз`яснення в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

З матеріалів справи встановлено, що 14 травня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Право.Порядок» в особі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір № 17 про надання правової допомоги. (арк.спр. 99-100)

Згідно з п. 3.2. вищезазначеного договору, розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п. 1.2. становить 2500 гривень.

У той же час, відсутній обґрунтований розрахунок вартості таких витрат та акт виконаних робіт.

В матеріалах справи наявний відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Петренко О.В. двох аркушах (а.с.93-94). Також адвокат Петренко О.В. приймав участь в судовому засіданні 27 серпня 2020 року в період з 17 год.25 хв. по 17 год 31 хв.

За відсутності обґрунтованого розрахунку вартості витрат на правничу допомогу колегія визначає вартість таких витрат в сумі 1000 гривень.

При визначенні суми відшкодування колегія суддів виходить із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану ОСОБА_2 .

З огляду на наведе, апеляційний суд вважає обґрунтованим стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1000 гривень витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 270, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1000 гривень витрат пов`язаних з професійною правничою допомогою.

В решті вимог відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 11 грудня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.