Справа № 661/1157/16-ц
Провадження № 2/661/11/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Нова Каховка

Новокаховського міського суду Херсонської області

Суддя Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Бірючова О.В.

у цивільній справі №661/1157/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Новокаховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту батьківства померлої особи.

У відкритому судовому засіданні брали участь:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

15 квітня 2016 року ОСОБА_1 , звернулась до суду із зазначеним позовом, а 07 грудня 2018 року з уточненнями до нього, в яких просила суд встановити факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції внести зміни до актового запису № 13 від 12 серпня 2009 року про народження ОСОБА_7 щодо відомостей про батька, вказавши батьком дитини - ОСОБА_5 та змінивши прізвище « ОСОБА_8 » на прізвище « ОСОБА_9 ».

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона у 2006 році познайомилась з ОСОБА_5 , наприкінці 2007 року вона стала проживала з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_7 , батьком якого є ОСОБА_5 , який визнавав цей факт, утримував її та дитину та наполягав на внесенні до книги реєстрації народжень та в Свідоцтва про народження відомості про нього, як про батька проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 раптово помер, у зв`язку з чим факт його батьківства відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити іншим шляхом не представляється можливим, тому вона вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом.

17 жовтня 2018 року Верховний Суд своєю постановою рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2016 року скасував. Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Новокаховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення передано на новий розгляд до Новокаховського міського суду. В обґрунтування такого рішення зазначено, що позивачка ухилилася від проведення судової генетичної експертизи та на підтвердження обґрунтованості свого позову клопотання в порядку статті 143 ЦПК України ( в редакції, чинній на час розгляду справи) не заявила, у той час, як тягар доведення походження дитини від померлого покладається на неї. Однак, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та приймаючи до уваги надані позивачем докази, не звернув уваги на зазначене вище, не сприяв повному та всебічному розгляду справи, не встановив усіх фактичних обставин справи, не роз`яснив особам їх право щодо призначення у справі судово генетичної експертизи, без проведення якої не можливо встановити факт походження дитини, та наслідки ухилення від проведення такої експертизи, ухвалив передчасне рішення. Суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував, недоліки суду першої інстанції не усунув, що є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

09 листопада 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

30 серпня 2019 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити із зазначених підстав.

Відповідачка в судове засіданні не з`явилась, у адресованій суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність за участю її представника адвоката Ярової С.В.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх необґрунтованість та не доведеність факту батьківства ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник третьої особи - Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, у судове засідання не з`явився, у адресованій суду заяві просив розгляд справи проводити у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши учасників цивільного процесу, свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 130 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статі 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України 2004 року, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорювання батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/01, &34, від 7 травня 2009 року).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (частина 3 статті 10 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних рішень).

Відповідно до норм статей 57 59 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних рішень) не обмежує сторін у поданні письмових доказів на підтвердження факту батьківства.

У абзаці 1 частини 1 статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних рішень) передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження, Серія НОМЕР_1 , виданого 12 серпня 2009 року Райською сільською радою Новокаховської міської ради Херсонської області, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, згідно яких матір`ю дитини є позивачка ОСОБА_1 , а відомості про батька у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України внесені зі слів матері.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, Серія НОМЕР_2 , виданого 18 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину, посвідчених 07 квітня 2016 року, приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області спадкоємцем майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька ОСОБА_2 , та спадкове майно складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0908 га в межах, згідно з кадастровим планом, кадастровий номер :01:003:0049, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, з господарських будівель та споруд , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 1,99 га, в межах згідно з кадастровим планом, кадастровий номер :02:007:0013, що надана для ведення особистого селянського господарства та розташована за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, на території Дніпрянської селищної ради, 254/1.

Згідно висновку судового експерта № 42 від 25 січня 2019 року, молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної із зразка рідкої крові дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №1), за локусами, розташованими на Y-хромосомі, виявлені наступні генетичні ознаки: DYS456-15; DYS389І 13; DYS390-25; DYS389ІІ 30; DYS458 15; DYS19 16; DYS385 a/b 11, 16; DYS393 13; DYS391 11; DYS439 11; DYS635 25; DYS392 11; Y GATA H4 13; DYS437 14; DYS438 11; DYS448 20.

Молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної із зразка рідкої крові громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт №2), за локусами, розташованими на Y-хромосомі, виявлені наступні генетичні ознаки: DYS456 15; DYS389І 13; DYS390-25; DYS389ІІ 30; DYS458 15; DYS19 16; DYS385 a/b 11, 16; DYS393 13; DYS391 11; DYS439 11; DYS635 25; DYS392 11; Y GATA H4 13; DYS437 14; DYS438 11; DYS448 20.

Молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної із зразка рідкої крові дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №1) та ДНК виділеної із зразка рідкої крові громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт №2), за локусами розташованими на Y-хромосомі, виявлені ідентичні комбінації алелів для 16 з 16 досліджуваних локусів.

Таким чином, в умовах проведеної експертизи при використанні наявних методик та обладнання встановлено, що дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 можуть бути родичами по чоловічій лінії.

Наведені висновки експертизи підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_10 , який є рідним братом померлого ОСОБА_5 (що сторонами не оспорюється), які проживали по сусідству, постійно спілкувалися, в тому числі у зв`язку з необхідністю догляду за їх матір`ю, яка проживала з ОСОБА_5 , та згідно пояснень свідка, ОСОБА_5 проживав разом з ОСОБА_1 , як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу та після народження неповнолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , визнавав його своїм сином, піклувався про нього, весь час проводив з сином, мав багато фотознімків сина. ОСОБА_17 знала про народження брата, оскільки приїжджала в гості, але негативно відносилась до цієї обставини, бо бачила, що її батько приділяє багато уваги сину.

З наявних в матеріалах справи фотознімків, на яких разом зображені: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 і неповнолітній ОСОБА_7 , та відомостей з дитячого закладу, де батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначений ОСОБА_5 , вбачається, що останній визнавав себе батьком ОСОБА_7 та займався його вихованням.

З акту, складеного 28 березня 2016 року, депутатом Дніпрянської селищної ради ОСОБА_18 Л., вбачається, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який, зі слів сусідів, з липня 2009 року до дня своєї смерті займався вихованням ОСОБА_7 , якого визнавав своїм сином та неодноразово хотів оформити офіційно документи і зареєструвати дитину на своє прізвище. Мати дитини ОСОБА_1 була знайома з ОСОБА_5 й вони знаходились в близьких відносинах, як сімейна пара.

За таких підстав, суд проаналізувавши зазначені норми законодавства, визнає наведені докази належними, достовірними та достатніми для встановлення факту батьківства ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому задовольняє позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

При цьому твердження представника відповідача, про те, що наданий висновок судово генетичної експертизи є неналежним доказом, оскільки не доводить батьківства ОСОБА_5 , а визначає можливе кровне споріднення між неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , який в ухвалі суду про призначення експертизи зазначений, як батько померлого ОСОБА_5 , суд до уваги не приймає як безпідставне та необґрунтоване, оскільки в ухвалі суду про призначення експертизи дійсно помилково зазначено, що ОСОБА_10 є батьком померлого ОСОБА_5 , тоді як з матеріалів справи вбачається, та не оспорюється відповідачем, що вони є рідними братами, та будь яких об`єктивні дані про те, що ОСОБА_10 може бути дідом або батьком по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_7 , як це стверджує представник відповідача, сторонами суду не представлено.

Крім того, з наведеного питання було допитано експерта, яким надано висновок, який зазначив, що на території України відсутні методики за допомогою, яких можна встановити ступінь споріднення, тому висновком встановлено тільки те, що особи, які приймали участь у дослідженні можуть бути родичами по чоловічій лінії, та за допомогою методики, яка була застосована, можна було встановити тільки наявність кровного споріднення та не можливо було встановити батьківство досліджуваної особи по відношення до неповнолітнього, оскільки для встановлення батьківства застосовується інша методика.

Посилання представника відповідача на відсутність висновку експерта про встановлення батьківства ОСОБА_5 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_7 , то з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що на сьогоднішній день відсутня можливість проведення такої експертизи, бо відсутні біологічні матеріали померлого ОСОБА_5 , що і слугувало підставою для призначення вищенаведеної експертизи.

Що стосується доказів, наданих представником відповідача, яка висловлюючи позицію відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та на спростування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог надала наступні докази, які були судом досліджені під час судового доказу, то суд надає їм наступну оцінку:

- за клопотанням представника відповідача судом були допитані свідки: ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , тобто колишня дружина померлого ОСОБА_5 та відповідно матір їх спільної доньки, відповідачки по справі ОСОБА_2 , з пояснень якої вбачається, що з ОСОБА_5 вони розлучилися в 1994 році після чого спілкувалися тільки с приводу дочки; інші допитані судом свідки є родичами ОСОБА_13 , або родичами померлого ОСОБА_5 дальнього ступеня споріднення, суть пояснень яких зводилась до того, що вони інколи спілкувалися з ОСОБА_5 під час свят, але їм ні чого не відомо про його особисте життя після розлучення з ОСОБА_13 , але вказані свідки зазначають, що при відвідуванні будинку, де проживав ОСОБА_5 , дитячих речей вони не бачили. Такі свідчення суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_10 , який є рідним братом померлого ОСОБА_5 , які проживали в різних будинках, але на території подвір, розташованих по сусідству, та відповідно спілкувалися щодня, згідно пояснень якого ОСОБА_5 дуже любив сина, багато часу проводив с дитиною, в його будинку було багато іграшок дитини, фотокарток сина, які ОСОБА_5 розміщав в будинку, в своєму автомобілі, на заставці його ноутбуку, але всі ці речі зникли після смерті ОСОБА_5 , коли до будинку померлого прибула його колишня дружина ОСОБА_13 .

Отже, показання наведених свідків суд визнає неналежними доказами, оскільки вони не містять доказової бази з приводу заявлених позовних вимог та не спростовують висновку наведеної вище молекулярно-генетичної експертизи;

-надану представником відповідача відповідь КНП «Центральна міська лікарня міста Нова Каховка» Новокаховської міської ради №01-17/1663 від 31 січня 2019 року, з якої вбачається, що згідно медичної документації форми №096/0 історії пологів №3547/523 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 в 12.35 години народила дитину чоловічої статі в пологовому відділені Закладу, дані про батька дитини відсутні. В медичній документації форма №113/0 (обмінна карта) в пункті 30 є запис одинока, тобто жінка не вказала, хто батько дитини, суд не визнає належним доказом, оскільки наведена інформація не виключає батьківства ОСОБА_5 по відношенню до дитини ОСОБА_1 ;.

-інформація, яка міститься в матеріалах спадкової справи №17/2015 року, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , згідно якої, з довідки №627/02-22, виданої 03 вересня 2015 року виконавчим комітетом Дніпрянської селищної ради Херсонської області, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , протягом шести місяців до смерті та після смерті ніхто не зареєстрований та не проживає, померлий проживав один, що також вбачається з довідками №422/02-22 та 420/02-22 виданими 25 лютого 2016 року виконавчим комітетом Дніпрянської селищної ради Херсонської області, тобто відсутність реєстрації позивачки та її неповнолітнього сина за місцем проживання ОСОБА_5 , також суд визнає не належним доказом, оскільки викладені в наведених довідках обставини не виключають батьківства ОСОБА_5 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_7 .

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач довела належними, достовірними та достатніми доказами свої позовні вимоги, які відповідач під час судового розгляду справи не спростував належними доказами, тому суд задовольняє позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Новокаховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту батьківства померлої особи - задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Нова Каховка Херсонської області, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація народження якого проведена 12 серпня 2009 року Райською сільською радою Новокаховської міської ради Херсонської області, про що в Книзі реєстрації народження зроблено відповідний актовий запис за № 13.

Зобов`язати Новокаховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області внести зміни до актового запису №13 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 12 серпня 2009 року Райською сільською радою Новокаховської міської ради Херсонської області, а саме зазначивши: в графі «батько» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Нова Каховка Херсонської області, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінивши прізвище дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з « ОСОБА_8 » на прізвище батька « ОСОБА_9 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06 березня 2020 року.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна