Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Азот» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Азот» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми надмірно сплаченого середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у розмірі 29187,60грн. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). В обґрунтування вимог позовної заяви позивач вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.11.2018 року у справі № 711/7896/18, позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» задоволено. Стягнуто з ПАТ «АЗОТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 7752,87 грн., яка з врахуванням індексу інфляції становить 8114,34 грн., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 18.12.2017р. по 10.10.2018р. в сумі 149680,02грн., з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом, моральну шкоду в сумі 3000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн. та судовий збір в сумі 1409,60 грн. Рішення суду набрало законної сили 10.12.2018 року.

28.12.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було відкрито виконавче провадження №57974378 про стягнення з ПАТ «АЗОТ» на користь відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 7752,87 грн., яка з врахуванням індексу інфляції становить 8114,34 грн. та компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 18.12.2017р. по 10.10.2018р. в сумі 149680,02 грн., з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом.

Так 26.03.2019 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконавче провадження №57974378 закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Однак, під час виконання вказаного виконавчого провадження головним державним виконавцем не проведено відрахування всіх обов`язкових платежів з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Таким чином, відповідач отримав середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі більшому ніж встановлено чинним законодавством України та визначено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.11.2018 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 29187,60грн. Позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення суми надмірно сплачених коштів, однак дана вимога ОСОБА_1 залишена без виконання. Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 29187,60грн. та судові витрати, що становлять судовий збір у сумі 2102грн.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 18.02.2020 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. ОСОБА_1 було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду, яка отримана ОСОБА_1 , згідно даних поштового повідомлення 22.02.2020 року.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотань від відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходило, а тому суд ухвалює рішення у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.11.2018 року у справі № 711/7896/18, позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» задоволено. Стягнуто з ПАТ «АЗОТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 7752,87 грн., яка з врахуванням індексу інфляції становить 8114,34 грн., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 18.12.2017р. по 10.10.2018р. в сумі 149680,02грн., з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом, моральну шкоду в сумі 3000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3000грн. та судовий збір в сумі 1409,60 грн. Рішення суду набрало законної сили 10.12.2018 року.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 28.12.2018 року було відкрито виконавче провадження №57974378 про стягнення з ПАТ «АЗОТ» на користь відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 7752,87 грн., яка з врахуванням індексу інфляції становить 8114,34 грн. та компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 18.12.2017р. по 10.10.2018р. в сумі 149680,02 грн., з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 26.03.2019 року виконавче провадження №57974378 закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Головою правління ПАТ «Азот» В.Л. Скляровим на адресу ОСОБА_1 було правлено лист-вимогу від 09.09.2019 року №501-06/555 про необхідність перерахунку коштів у сумі 29187,60грн. що становлять суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 26942,40грн. та військовий збір у розмірі 2245,20грн, які ним отримані помилково. Даний лист, згідно даних трекінгу відправлень «Укрпошта» №917, був отриманий ОСОБА_1 13.09.2019 року, однак вимоги позивача залишено без виконання.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу.

Частиною 1 статті 117 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 163 Податкового кодексу України визначені доходи, які є об`єктом оподаткування. Зокрема, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання). Таким чином, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є доходом, який підлягає оподаткуванню.

Згідно п.п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 Кодексу.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно- правовими договорами.

Також, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є об`єктом оподаткування військовим збором, що становить 1,5 відсотка об`єкта оподаткування.

Згідно листа Державної фіскальної служби України від 05.11.2015 р. №23714/6/99-99-17-03-03-15, роботодавець має виконати функції податкового агента щодо нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу у вигляді середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, нарахованої на підставі рішення суду.

Відповідно до постанови Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 18.07.2018 р. у справі №359/10023/16-ц, суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Суд звертає увагу, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.11.2018 року стягнуто з ПАТ «АЗОТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 7752,87 грн., яка з врахуванням індексу інфляції становить 8114,34 грн., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 18.12.2017р. по 10.10.2018р. в сумі 149680,02грн., з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом, моральну шкоду в сумі 3000грн., витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. та судовий збір в сумі 1409,60грн. Дане рішення виконане органами ДВС на користь ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однак, в порушення вказаних норм, ОСОБА_1 отримав дохід у вигляді середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, нарахованого за рішенням суду, в сумі 149 680,02 грн. без відрахування всіх обов`язкових платежів, передбачених законом, як було визначено в рішенні суду та не виконав вищевказане рішення суду в частині повернення ПАТ «Азот» грошових коштів, у вигляді обов`язкових платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Враховуючи вказані обставини, відсутність будь яких пояснень та заперечень від відповідача щодо позовних вимог ПАТ «Азот», суд вважає вимоги ПАТ «Азот», є законними, обґрунтованими та підтверджені належними доказами, а тому з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Азот» підлягає стягненню сума заборгованості у загальному розмірі 29187,60грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача у розмірі 2102грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Азот» - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Азот» (, місцезнаходження м.Черкаси, вул.Героїв Холодного Яру, 72) грошові кошти у розмірі 29187 (двадцять дев`ять тисяч сто вісімдесят сім) гривень 60 (шістдесят) копійок та судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Черкаського апеляційного суду безпосередньо або через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський