У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" листопада 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

19 жовтня 2020 року Шевченківським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Буняка Ю.І. про забезпечення позову до пред`явлення позову до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передано для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та просив зупинити стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису №3485 від 09 вересня 2020 року, вчиненого Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви та долучені до неї додатки, суддя приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. (стаття 2 ЦПК України)

Згідно з частини першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. ч. 1, 9 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 3, 4, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Як вбачається із поданої заяви та доданих до неї матеріалів, заявником не зазначено предмет позову, не містить достатньо обґрунтувань необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не наведено жодних відомостей про те, що між сторонами дійсно виник спір, також не зазначено сам предмет позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, не зазначено які саме позовні вимоги позивач буде заявляти у позовній заяві, не вказано спосіб захисту свого права,

Відповідно до положень ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин та норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суддя приходить до висновку про наявність підстав для повернення поданої до суду заяви суб`єкту звернення, оскільки заявником подано заяву без додержання вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права повторно звернутися до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, з дотриманням вимог встановлених ст. 151 ЦПК України та зі сплатою судового збору, за ставками, встановленими ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись статями 149, 151, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, - повернути заявникові.

Копію цієї ухвали направити на адресу суб`єкта звернення, - ОСОБА_2 , разом з додатками, які долучено до заяви.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я: