ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7175/20 Справа № 210/6698/19 Суддя у 1-й інстанції - Хоруженко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ПРОМВОК на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "ПРОМВОК", Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

В С Т А Н О В И Л А:

26 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Науково-виробниче підприємство "ПРОМВОК", Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. Позивач просив стягнути з ТОВ Науково-виробниче підприємство "ПРОМВОК" та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на його користь по 208650,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб (а.с.1-8).

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2020 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду в частині позовних вимог до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року з урахуванням додаткового рішення від 13 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Науково-виробниче підприємство "ПРОМВОК" на користь ОСОБА_1 90000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я без урахування податку з доходів фізичних осіб. У іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат (а.с.158-160, 185).

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ науково-виробниче підприємство ПРОМВОК, звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило, скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог (а.с.163-165).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Акту №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом Форма Н-1, 14.05.2019 року під час виконання трудових обов`язків на ТОВ НВП «ПРОМВОК» з ОСОБА_1 , стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, а саме згідно п.6 Акту вид події: падіння потерпілого в колодязь, ємність, яму тощо.

Причиною настання нещасного випадку відповідно до п.7 Акту є: основна невиконання посадових обов`язків; супутні допуск до роботи без навчання і перевірки знань з охорони праці, відсутність або неякісне проведення інструктажу.

Відповідно до п.9 Акту діагноз згідно з листком непрацездатності або довідки лікувально-профілактичного закладу - «Неускладнений компресійно-уламковий перелом тіла хребця L2-II ст.»

Відповідно до п. 10 Акту особами, які допустили порушення законодавства про охорону праці, або орган, який проводить розслідування є: ОСОБА_2 , директор ТОВ НВП «ПРОМВОК», який не забезпечив безпечні та сприятливі умови праці, чим порушив п.2.2.13, 2.2.22, 2.8.8 посадової інструкції директора ТОВ НВП «ПРОМВОК» від 25.04.2019 року; ОСОБА_3 ; головний інженер ТОВ НВП «ПРОМВОК»,який не контролював виконання обов`язків підлеглим персоналом та допустив позивача до виконання робіт без підтвердження інструктажів з охорони праці, навчання і перевірки знань з питань охорони праці за професією «оператор на фільтрах», чим порушив вимоги.3.16 р.ІІІ, п.4.1 р.IV «Типового положення про порядок проведення навчання та перевірки з питань охорони праці», затвердженого наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 26.01.2005 року №15, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2005 року за №231/10511, п.2.14, 2.20 «Должностной инструкции №03 Общества с ограниченной ответственностью НВП «ПРОМВОК», затвердженої директором підприємства від 07.05.2019 року (а.с.17-23).

З Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 14.05.2019 року о 16-00 годині в ТОВ НВП «ПРОМВОК» від 27.06.2019 року Форма Н-5 встановлено, що комісією проведено з 14.05.2019 року по 27.06.2019 року спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався на території промислового свинокомплексу у каналізаційному колодязі ТОВ НВП «ПРОМВОК» з одним потерпілим ОСОБА_1 без смертельного наслідку комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку прийшла до висновку, що нещасний випадок з оператором на фільтрах з експлуатації очисних споруд ОСОБА_1 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом і складається акт за формою Н-1. Комісія вважає, що особами, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку є: ОСОБА_2 , директор ТОВ НВП «ПРОМВОК», який не забезпечив безпечні та сприятливі умови праці; ОСОБА_3 ; головний інженер ТОВ НВП «ПРОМВОК», який не контролював виконання обов`язків підлеглим персоналом та допустив позивача до виконання робіт без підтвердження інструктажів з охорони праці, навчання і перевірки знань з питань охорони праці за професією «оператор на фільтрах» (а.с.24-31).

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №050944 від 11.09.2019 року позивачу первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності з 11.09.2019 року безстроково (а.с.9-10).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №210832 від 11.09.2019 року позивачу первинно встановлено 3 група інвалідності з 11.09.2019 року, у зв`язку з трудовим каліцтвом, безстроково, протипоказана важка фізична праця у вимушених положеннях тіла (а.с.11-12).

З індивідуальної програми реабілітації інвалідів №1059 від 11.09.2019 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 складена індивідуальна програма реабілітації інвалідів з клініко функціональним діагнозом ураження центральної і периферичної нервової системи (а.с.13-16).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № У-5800 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач знаходився на стаціонарному лікуванні та обстеженні в нейрохірургічному відділенні з 16.05.2019 року по 12.06.2019 року (а.с.32-34).

Суд, задовольняючи частково позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.153 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди та розміром відшкодування моральної шкоди, з наступних підстав.

Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями, правильно встановив, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання та хвилювання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України в п. 13 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Доводи апеляційної скарги про те, що обов`язок ТОВ науково-виробниче підприємство ПРОМВОК відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу відсутній, оскільки в матеріалах справи відсутні докази підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди та не враховано відсутність вини підприємства у спричиненні шкоди позивачу колегією суддів не беруться до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 4 Акту розслідування причин настання нещасного випадку є таким, що пов`язане з виробництвом.

Відповідно до висновку МСЕК 12 ААБ №210832 від 11.09.2019 року позивачу первинно встановлено 3 група інвалідності з 11.09.2019 року, у зв`язку з трудовим каліцтвом, безстроково, протипоказана важка фізична праця у вимушених положеннях тіла (а.с.11-12).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач - ТОВ науково-виробниче підприємство ПРОМВОК - повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду.

Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності».

Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що тяжкі тілесні ушкодження позивача, завдали йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ТОВ науково-виробниче підприємство ПРОМВОК.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди, колегією суддів відхиляються, оскільки факт втрати працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Крім того відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам відповідача, що мають значення для справи, що в свою чергу призвело до необґрунтованого рішення суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, взяв до уваги пояснення та відзив відповідача на позовну заяву (а.с. 60-100).

Колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди, присудженої судом першої інстанції, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу фізичних, душевних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо та з урахуванням всіх обставин справи.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні рішення врахував тяжкість фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі і наслідки, що наступили, виходив із засад розумності, виваженості та справедливості вірно визначив розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у вигляді одноразового відшкодування у розмірі 90000 гривень.

У зв`язку з чим колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги в цій частині з вищенаведених підстав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ПРОМВОК - залишити без задоволення.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: