П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2020 року місто Київ

справа № 376/56/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/10809/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Сквирського районного суду Київської області у складі судді Віговського С.І. від 26 грудня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , як повірений ОСОБА_3 , протягом квітня-грудня 2014 року здійснював операції щодо виведення грошових коштів позивача з рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у швейцарському банку Dukascopy Bank SA, на загальну суму 1 261 641,60 доларів США та в подальшому привласнив їх.

15 грудня 2014 року з метою врегулювання вказаних обставин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір позики, відповідно до умов якого останній отримав у борг 1 261 641,60 доларів США з кінцевим терміном повернення до 5 вересня 2018 року. В подальшому виконання основного зобов`язання було забезпечено договором поруки, укладеним 1 жовтня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідачі свої зобов`язання за договором позики не виконали, борг не повернули.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість в розмірі 39 951 198 грн. 10 коп.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на його користь заборгованість в розмірі 2 000 000 грн.; також просив стягнути з відповідачів судові витрати.

У грудні 2019 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав заяву про забезпечення позову, у якій просив вжити заходів забезпечення позову відповідно до статті 150 ЦПК України шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_1 земельні ділянки, гаражі, а також будь-яке інше рухоме і нерухоме майно; заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх боргових зобов`язань та взагалі заперечує сам факт наявності у нього грошового зобов`язання перед ОСОБА_3 . Така позиція відповідача викликає побоювання, що він може реалізувати належне йому майно з метою уникнення виконання можливого рішення суду про стягнення з нього заборгованості, а тому невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2019 року заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: земельну ділянку, площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер :04:006:0287; земельну ділянку, площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер :04:006:0290; земельну ділянку, площею 0,2399 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер :04:006:0292; земельну ділянку, площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер :04:006:0291; гараж, загальною площею 18 кв.м., що розташований за адресою: місто Київ, кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Ластівка", гараж № НОМЕР_2 , вулиця Шовковична, 38 б ; гараж, загальною площею 18,7 кв.м., що розташований за адресою: місто Київ, кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Ластівка", гараж № НОМЕР_3 , вулиця Шовковична, 38 б ; будь-яке інше рухоме та нерухоме майно в межах ціни позову. Заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 та заборона вчиняти реєстраційні дії щодо нього не завдає збитків відповідачу і такі заходи є співмірним із заявленими позовними вимогами.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Скаржник зазначає, що суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для забезпечення позову, оскільки заявником не надано жодного доказу намірів ОСОБА_1 відчужити належне йому на праві власності нерухоме майно. Також вказував, що з врахуванням обставин справи, вжиті судом заходи забезпечення позову не можна вважати співмірними.

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи до суду не надходили.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_4 в суд апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що у провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , як повірений ОСОБА_3 , протягом квітня-грудня 2014 року здійснював операції щодо виведення грошових коштів позивача з рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у швейцарському банку Dukascopy Bank SA, на загальну суму 1 261 641,60 доларів США та в подальшому привласнив їх.

З метою юридичного врегулювання вказаних обставин, 15 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір позики, який в подальшому був забезпечений договором поруки, укладеним з ОСОБА_4 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав у борг 1 261 641,60 доларів США з кінцевим терміном повернення до 5 вересня 2018 року.

Посилаючись на те, що відповідачі свої зобов`язання не виконали та грошові кошти не повернули, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість в розмірі 39 951 198 грн. 10 коп., а також стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 2 000 000 грн.

У грудні 2019 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_5 було подано заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_1 земельні ділянки, гаражі, а також будь-яке інше рухоме і нерухоме майно та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо його майна.

Вказана заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1-2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновленняпорушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Як убачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існує спір щодо невиконання умов договору позики та невжиття заходів забезпечення позову в разі його задоволення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки суду передчасними, оскільки заявник не довів намірів ОСОБА_1 відчужити належне йому нерухоме майно або чинити перешкоди у виконанні ймовірного рішення суду. Посилання в заяві на потенційну можливість відчуження майна відповідача на користь третіх осіб без наведення відповідного обґрунтування є недостатньою підставою для її задоволення.

Крім того, накладення арешту на будь-яке майно відповідача ОСОБА_1 та заборона вчиняти реєстраційні дії щодо нього вочевидь є неспівмірним з заявленими позовними вимогами.

Таким чином ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

При цьому колегія суддів зазначає, що вирішення питання про забезпечення позову є дискреційними повноваженнями суду і відмова у задоволенні такої заяви не являється порушенням права на справедливий судовий розгляд у розумінні статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 9 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді: