ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року

м.Суми

Справа №577/3750/20

Номер провадження 22-ц/816/2399/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2020 року в складі судді Галяна С.В., ухваленого у м. Конотоп, повний текст судового рішення складено 16 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період навчання але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано у 18.10.2010 року. Від шлюбу вони мають спільну доньку - ОСОБА_3 . На даний час їх донька навчається на 1 курсі СТН Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка, навчально науковому інституті педагогіки та психології за денною формою навчання на договірній основі. Термін навчання складає з 15.09.2020 року по 30.06.2022 рік. В зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі їх донька потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. Вказує, що в зв`язку з навчанням доньки вона повинна витрачати кошти на проїзд до місця навчання, харчування, оплату навчання, телефонного зв`язку, одягу медикаментів тощо. Зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований, працює у військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання, до 30 червня 2022 року, але не довше ніж до двадцяти трьох років, починаючи стягування з 28 вересня 2020 року та сплачувати аліменти матері ОСОБА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня донька сторін ОСОБА_4 навчається на І курсі СТН Навчально-наукового інституту педагогіки і психології Сумського державного педагогічного університету імені А.С.Макаренка денної форми навчання і, в зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач, як працездатний, в змозі надавати позивачці на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_4 на період навчання, але добровільно її не надає.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що їх спільна з позивачем донька є повнолітньою і, продовжуючи навчання, проживає окремо від позивачки, а тому позивачці не надано законом право на звернення до суду з даним позовом, оскільки остання є неналежним позивачем.

Від позивача до суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Від третьої особи пояснення з приводу апеляційної скарги до суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 274, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається із цивільної справи, з 21.08.1999 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7,10).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.10.2010 року шлюб укладений між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 10).

Згідно з довідкою Навчально наукового інституту педагогіки та психології Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка, № 680 від 22.09.2020 року ОСОБА_3 є студентом І курсу СТН Навчально наукового інституту педагогіки та психології Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка денної форми навчання. Термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2022 рік на договірній основі (а.с.11).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, донька сторін ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до паспорту позивача, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 4 зворотна сторінка).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, мають дві категорії осіб це один з батьків дитини, при умові, що дочка, син проживають з ним, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З аналізу вказаних норм права, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача немає встановлених законом підстав для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, оскільки фактично дитина з нею не проживає, а доказів того, що ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 правом на звернення до суду в своїх інтересах матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, тому рішення суду першої інстанції, через неправильне застосування норм матеріального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ч.ч. 7, 13 ст. 141 ЦПК України ОСОБА_2 підлягають компенсації судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а), г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 1261,20 грн в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина