РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року

м. Рівне

Справа № 556/1785/19

Провадження № 22-ц/4815/351/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Бондаренко Н.В.

учасники справи:

позивач ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року (ухвалене у складі судді Іванків О.В.) у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

27 вересня 2019 року ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна" звернулося з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 22.09.20 року на а/д Київ Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Рено", р.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки "Сузукі", р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП.

У результаті вчинення даного правопорушення відповідачем було завдано матеріальної шкоди власнику автомобіля марки "Сузукі" р.н.з. НОМЕР_2 .

Пошкоджений автомобіль було застраховано на момент ДТП у ПрАТ "СК "Універсальна" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №3116/258/001583 від 09.10.2015 року.

Страхувальник звернувся до ПрАТ "СК "Універсальна" із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку.

Платіжним дорученням № 117594 від 09.02.2017 року страхове відшкодування у розмірі 165 000 грн було перераховане на рахунок страхувальника.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Рено", р.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на підставі полісу № А1/9861399, Страхова компанія надала страховий захист своєму Страхувальнику - відповідачу та здійснила страхову виплату на користь позивача у розмірі 99 500,00 грн.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою яка відшкодувалася страховою компанією відповідача становить: 65500 грн (165 000,00 - 99 500,00 грн).

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 65500,00 грн.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року у задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не є потерпілим від страхового випадку, що мав місце 22 вересня 2016 року, а відтак не набув права вимоги відповідно до положень статті 1194 ЦК України. Потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди власник автомобіля "Івеко" Приватна науково-дослідна та комерційно-консультативна фірма "Конкорд-Гей", в повному обсязі отримала страхове відшкодування, розмір якого погоджено відповідно до акту від 17.01.2017 року, в сумі 165000 гривень.

27 січня 2020 року ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" подано апеляційну скаргу, у якій вони, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю оскаржуваного рішення суду.

Вказує, що позивачем за договором страхування виплачено страхове відшкодування потерпілій стороні, а тому до нього перейшло право вимоги до винуватої особи, ураховуючи те, що частину коштів було повернуто страховою компанією відповідача, тому відповідач має сплатити різницю між виплаченими коштами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що 22.09.2016 року на а/д Київ Одеса, с.Віта Почтова, 30 км відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Renault", р.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки "Iveco", р.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 ..

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом вищевказаного ДТП (а.с. 14).

Проте, у позовній заяві та апеляційній скарзі позивач вказує, що дорожньо-транспортна пригода відбулася за участі автомобілів марки "Renault", р.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки "Suzuki", р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

На момент ДТП пошкоджений автомобіль "Iveco", р.н.з. НОМЕР_3 , який належав приватній науково-дослідній та комерційно-консультативній фірмі "Конкорд-Гей", було застраховано у ПрАТ "СК "Універсальна" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3116/258/001583 від 09.10.2015 року.

Достовірних даних про те, що ДТП сталася з участю автомобіля марки "Suzuki", р.н.з. НОМЕР_2 , а не "Iveco", р.н.з. НОМЕР_3 матеріали справи не містять.

23 вересня 2016 року потерпіла особа - приватна науково-дослідна та комерційно-консультативна фірма "Конкорд-Гей" звернулася до ПрАТ "СК "Універсальна" із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 16).

На підставі поданих власником автомобіля документів, ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна" було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати Страхувальнику страхового відшкодування в сумі 165000 грн.

Платіжним дорученням № 117594 від 09.02.2017 року сума страхового відшкодування була перерахована на рахунок власника автомобіля (а.с. 32).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Renault", р.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , застрахована у ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на підставі полісу № АІ/9861399.

ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" здійснила страхову виплату на користь Позивача у розмірі 99500 грн.

ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна", на підставі ст. 1194 ЦК України просило суд стягнути різницю між страховим відшкодування, що було виплачене ПрАТ "СК "Універсальна" в розмірі 165000 грн, та страховою сумою 99500 грн, яка була сплачена позивачу ПрАТ "УПСК".

За змістом ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика , яким є ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія".

ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" як страхова компанія, яка була страховиком цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану автомобілем "Renault", р.н.з НОМЕР_1 , виконала вимоги законодавства та сплатила позивачу суму страхового відшкодування в межах страхових сум.

В даному випадку саме ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", за наявності підстав передбачених пунктом 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Позивач у справі не є потерпілим і не набув права вимоги потерпілого за положеннями ст. 1194 ЦК України та не є страховиком, який наділений правом на регресні вимоги до відповідача згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Зібраними у справі доказами встановлено, що потерпілий - приватна науково-дослідна та комерційно-консультативна фірма "Конкорд-Гей" в повному обсязі отримало страхове відшкодування, розмір якого погоджено відповідно до акту від 17.01.2017 року в сумі 165000 грн.

Таким чином, висновок місцевого суду про безпідставність позовних вимог ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна" є правильним.

Заявлений ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна" до ОСОБА_1 позов про відшкодування матеріальної шкоди не підлягає до задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" залишити без задоволення, а рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 березня 2020 року.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

Н.В. Бондаренко