ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9613/19 Номер провадження 22-ц/814/2444/20Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

14 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Бондаревської С.М., перевіривши відповідність нормам цивільного процесуального кодексу України апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2020 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 28 вересня 2020 року про виправлення описки,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл спільного сумісного майна,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2020 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 28 вересня 2020 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, Новоселівська сільська рада, кадастровий номер :00:001:0076, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя розділено його наступним чином: - визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину кварти-ри, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, Новоселівська сільська рада, кадастровий номер :00:001:0076, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва.

- визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована за адресою: Полтавська область, Полтав-ський район, Новоселівська сільська рада, кадастровий номер :00:001:0076, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва.

- визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський район, Новоселівська сільська рада, кадастровий номер :00:001:0075, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Частково не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_3 .

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав не дотримання вимог п. 7 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, з огляду на те, що в апеляційній скарзі заявник просила скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, при цьому не зазначала свого клопотання щодо вказаної частини вимог у випадку скасування рішення районного суду в цій частині.

Прохаючи визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_3 не вказала частку у спірній квартирі, на яку вона претендує. Окрім того, апелянт не виклала своєї позиції стосовно іншої частини судового рішення.

На виконання зазначеної ухвали ОСОБА_1 на адресу суду апеляційної інстанції подано уточнення до апеляційної скарги, в якому вона просила скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2020 року в частині відмови у задо-воленні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з продовженням, відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, строку для усунення зазначених недоліків, оскільки в доповненні до апеляційної скарги заявник просила скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, при цьому не вказувала свого клопотання щодо вказаної частини вимог у випадку скасування рішення районного суду в цій частині.

До того ж, заявником не дотримано вимог ч. ч. 1, 2, п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України щодо подання належно оформленої саме апеляційної скарги, а не доповнення до неї, а також документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, виходячи із заявлених вимог.

Окрім того, апелянт не виклала своєї позиції стосовно не оскарженої нею частини судового рішення.

07 грудня 2020 року заявницею подано до суду апеляційної інстанції заяву, у якій вона просила повернути їй апеляційну скаргу, у зв`язку з тим, що в неї відпав намір оскаржувати рішення суду першої інстанції.

09 грудня 2020 року, на виконання вимог ухвали апеляційного суду, ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків, у якій вона спростовує своє прохання про повернення апеляційної скарги, викладене нею в заяві від 07 грудня 2020 року та додає до заяви два примірники апеляційної скарги, оригінал квитанції на підтвердження сплати судового збору та довідку про розмір її заробітної плати за 2019 рік.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 17 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , спільною сумісною власністю подружжя.

Разом з тим, апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного розгляду, оскільки вона подана без додержання вимог п. 7. ч. 2 ст. 356 ЦПК України, зважаючи на те, що в апеляційній скарзі заявник просить скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, при цьому втретє поспіль не зазначає свого клопотання стосовно вказаної частини вимог у випадку скасування рішення районного суду в цій частині.

Окрім того, апелянт втретє поспіль в прохальній частині апеляційної скарги не викладає своєї позиції відносно не оскарженої нею частини судового рішення.

Вищезазначені обставини позбавляють суд апеляційної інстанції вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без до-держання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня над-ходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За нормами ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що вимоги ухвали апеляційного суду від 27 листопада 2020 року виконані не в повному обсязі, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху з продовженням, відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, строку для усунення зазначених недоліків. Наданий строк не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

При цьому апеляційний суд керується вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на доступ до суду. Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v.France (Белле проти Фра-нції), §38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (Bellet v. France (Белле проти Франції).

В той же час, в рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перекоджанням у доступі до правосуддя.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2020 року залишити без руху з продовженням строку на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не усунення зазначених недоліків скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Бондаревська С.М.