Справа № 161/7990/19
Провадження № 2/161/468/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

при секретарі - Будько І.Ю.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільного майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із спільного майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільного майна.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася з зустрічним позовом до позивача ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із спільного майна.

Позивач, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог, свої вимоги обґрунтовує тим, він є власником 107/150 частин будинковолодіння , який знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких 1/6 частину він успадкував після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 41/75 частини набув на підставі договору дарування частки житлового будинку від 22.04.2008 року.

Інша 43/150 частина спірного будинковолодіння належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , які вона набула на підставі договорів дарування від 13.03.2008 року, 1/6 та 12/100 частин відповідно.

Вказує, що фактично спірний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами поділений на окремі ізольовані квартири, має окремі входи в будинок, проте розподіл спірного будинку не відповідає розміру часток кожного із співвласників, а тому вважає можливим виділити йому у власність 107/150 частин будинку в натурі з врахуванням фактичного його поділу.

На підставі наведеного, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд припинити режим спільної часткової власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та виділити йому в натурі в рахунок належної йому на праві власності 107/150 частин спірного житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, наступні приміщення: коридор 1-1 площею 13,8 кв.м.; коридор 1-2 площею 5,2 кв.м., кімната 1-3 площею 11,1 кв.м., кухня 1-4 площею 11,6 кв.м., вбиральня 1-5 площею 1,1 кв.м., ванна 1-6 площею 3,1 кв.м., кімната 1-7 площею 11,9 кв.м., кімната 1-8 площею 10,2 кв.м., а також сходи (а), сарай-літню кухню (Б-1), прибудову (б), вбиральню (в), гараж (Г-1), Ѕ частини огорожі (1) згідно технічного паспорта.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 вказує, що у 2009 році почала добудову до житлового будинку та з моменту отримання права власності на частини будинковолодіння, загальною площею 115,3 кв.м., площа спірного житла збільшилась до 173,5 кв.м. Зазначає, що додаткова площа в розмірі 58,2 кв.м. є її власністю, яку вона на даний момент не має змоги оформити в установленому законом порядку, у зв`язку із зловживанням своїм правом позивачем при приватизації та встановленні меж земельної ділянки. При таким обставинах, вважає, що ідеальна частка позивача від загальної площі будинку має бути зменшена у числовому значені до 59/150 частин та враховуючи фактичну площу будинку в її користь має бути виділено 91/150 частин.

Відповідач ОСОБА_2 за зустрічним позовом, з врахуванням заяви про уточнення зустрічних позовних вимог, вимоги обґрунтовує тим, що згідно технічного паспорту за 2016 рік, перелік вказаних позивачем за первісним позовом приміщень займає площу 68,00 кв.м., що при загальній площі будинку 173,5 кв.м., становить 59/150, а тому виникає спір щодо заявленої частки об`єкту нерухомості.

На підставі наведеного, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить суд, виділити їй в натурі в рахунок належної їй на праві власності 43/150 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , наступні житлові приміщення: кімнату 1-5 площею 15,9 кв.м., кімнату 1-6 площею 20,0 кв.м., кімнату 1-7 площею 11,4 кв.м.; а також гараж (Д-1) площею 58,2 кв.м., Ѕ частини огорожі (1).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 31.05.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17.12.2019 року клопотання позивача та відповідача задоволено, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 16.01.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 17.12.2020 року.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 22.01.2020 року підготовку справи до апеляційного розгляду закінчено, призначено справу до розгляду.

Постановою Волинського апеляційного суду від 06.02.2020 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, ухвалу Луцького міськрайонного суду залишено без змін.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 25.08.2020 року поновлено підготовче провадження у справі у зв`язку з надходженням висновку експерта за результатами проведеної експертизи.

Протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду від 24.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог. Просив суд первісний позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги залишити без задоволення.

Відповідач та її представник в судовому засіданні, надали пояснення аналогічні до викладених у відзиві на первісний позов, зустрічній позовній заяві. При вирішенні первісного позову покладались на розсуд суду, зустрічний позов просили задовольнити повністю, при цьому відступити від висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, зустрічний позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч. 2 ст.358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_4 успадкував 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (далі - спірний житловий будинок), житловою площею 80,5 кв.м. (а.с. 7 том 1).

Згідно договору дарування від 22.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грабовською С.В., ОСОБА_4 отримав у власність додатково 41/75 частин спірного житлового будинку, загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 80,5 кв.м. (а.с. 9-11 том 1).

Також, згідно договорів дарування від 13.03.2008 року, посвідчених приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грабовською С.В., відповідач ОСОБА_2 набула у власність 1/6 частину та 12/100 частин спірного житлового будинку (а.с. 18-26 том 1).

Із матеріалів справи вбачається, що житловий будинок складається з наступних приміщень: коридор площею 13,8 кв.м., кухня площею 11,6 кв.м., коридор площею 52 кв.м., кімната площею 11,1 кв.м., кімната площею 15,9 кв.м., кімната площею 20,0 кв.м., кімната площею 11,4 кв.м., ванна площею 3,1 кв.м., кімната площею 11,9 кв.м., кімната площею 10,2 кв.м., вбиральня площею 1,1 кв.м., загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 80,5 кв.м. (а.с. 64-71 том 1, 31 інвентаризаційної справи)

Судом встановлено, що сторони у спільному будинковолодінні, що належить їм на праві спільної часткової власності, користуються окремими ізольованими квартирами №1 та №2 , що підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи та технічним паспортом станом на 2015 рік (а.с. 123-128 том 1).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №8121 від 15.07.2020 року (далі - висновок судової експертизи), житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , відповідно до наявних у ОСОБА_4 , ОСОБА_2 правовстановлюючих документів був поділений на дві ізольовані частини згідно ідеальних часток: ОСОБА_4 - 107/150 частин, до якої входять наступні приміщення: коридор 1-1 площею 13,8 кв.м.; кухня 1-2 площею 11,6 кв.м., коридор 1-3 площею 5,2 кв.м., кімната 1-4 площею 11,1 кв.м., вбиральня 1-11 площею 1,1 кв.м., ванна 1-8 площею 3,1 кв.м., кімната 1-9 площею 11,9 кв.м., кімната 1-10 площею 10,2 кв.м., всього загальною площею приміщень у житловому будинку 68 кв.м., а також сарай-літня кухня (Б-1), прибудова (б), вбиральня (в), гараж (Г-1), огорожа (1), а також ідеальна частка ОСОБА_6 - 43/150 частин, до якої входять: кімната 1-5 площею 15,9 кв.м., кімната 1-6 площею 20,0 кв.м., кімната 1-7 площею 11,4 кв.м.; всього загальною площею приміщень у житловому будинку 47,3 кв.м., а також гараж (Д-1) (а.с. 2-26 том 2).

Крім того, зазначеним висновком експерта визначено, що загальна частка ОСОБА_4 у житловому будинку становить 107/150 частин, частка ОСОБА_2 становить 43/150 частин та відповідає до наявних у них правовстановлюючих документів.

Вказаний висновок судової експертизи є чітким та конкретним, обґрунтованим та належно мотивованим, виконаний на підставі відповідних методик, ґрунтується на матеріалах справи і чинному законодавстві, виділ ідеальних часток співвласників, здійснений відповідно до правовстановлюючих документів кожного з них та відповідають конкретному розміру ідеальної частки, а саме: ОСОБА_4 - 107/150 частин, ОСОБА_2 - 43/150 частин, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом по справі.

Разом з тим, ОСОБА_2 , обґрунтовуючи уточнені зустрічні вимоги, посилається на ту обставину, що експертом при проведенні судової експертизи, не визначено площу гаража (Д-1), яка на думку відповідача має загальну площу 58,2 кв.м., та який вона просить виділити їй у власність в натурі.

Однак, суд, при виділенні часток в натурі кожному із сторін, не бере до уваги вказані доводи, оскільки, як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , складеному Волинським обласним бюро технічної інвентаризації, станом на 10.09.1998 року, та на підставі якого здійснювався виділ часток експертом, гараж (Д-1) має площу 21,5 кв.м. та входить до ідеальної частки ОСОБА_2 в розмірі 43/150 частин (а.с. 64-71 том 1).

Крім того, суд не бере до уваги доводи зустрічного позову, щодо врахування судом при виділі часток, даних технічного паспорту станом на 15.10.2015 року, з якого вбачається збільшення загальної площі спірного житлового будинку до 171,9 кв.м., оскільки, площа в розмірі 58,2 кв.м., від загальної площі будинку є самовільно веденою в експлуатацію (а.с. 123-128 том 1).

Оскільки, питання про визнання права власності на самочинне будівництво не було предметом даного спору, тому не враховувалось експертом при проведенні судової експертизи.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи сторони відповідача про можливість виділу самочинно збудованого майна, оскільки, суду не надано належних доказів оформлення відповідачем права власності на це майно у встановленому законом порядку.

З врахуванням вищенаведених обставин, при виділі ідеальної частки кожній із сторін, суд виходить із висновку судової експертизи та не бере до уваги за безпідставністю доводи зустрічного позову про збільшену площу гаража (Д-1), оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Із матеріалів справи, інвентаризаційної справи судом встановлено, що сторони, крім будинку, господарських будівель та споруд, фактично користуються огорожею навколо будинковолодіння (а.с. 12-17 том 1), що не було предметом експертного висновку. Відтак, при вирішенні справи, суд вважає за доцільне виділити в натурі кожному із сторін по Ѕ частині огорожі, яка прилягає до їхньої частини будинковолодіння.

У зв?язку з наведеним, первісний позов підлягає до задоволення, а зустрічний позов до задоволення частково. Зокрема, ОСОБА_4 слід виділити у власність в натурі приміщення: коридор 1-1 площею 13,8 кв.м.; кухня 1-2 площею 11,6 кв.м., коридор 1-3 площею 5,2 кв.м., кімната 1-4 площею 11,1 кв.м., вбиральню 1-11 площею 1,1 кв.м., ванну 1-8 площею 3,1 кв.м., кімнату 1-9 площею 11,9 кв.м., кімнату 1-10 площею 10,2 кв.м., всього загальною площею приміщень у житловому будинку 68 кв.м., а також сарай-літню кухню (Б-1), прибудову (б), вбиральню (в), гараж (Г-1), Ѕ частини огорожі (1) згідно технічного паспорта та висновку № 8121 судової будівельно-технічної експертизи від 15.07.2020 року, що становить 107/150 частин будинковолодіння; ОСОБА_2 слід виділити у власність в натурі приміщення: кімнату 1-5 площею 15,9 кв.м., кімнату 1-6 площею 20,0 кв.м., кімнату 1-7 площею 11,4 кв.м.; всього загальною площею приміщень у житловому будинку 47,3 : кв.м., а також гараж (Д-1) площею 21,5 кв.м., Ѕ частини огорожі (1) згідно технічного паспорта та висновку № 8121 судової будівельно-технічної експертизи від 15.07.2020 року, що становить 43/150 частин будинковолодіння

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні.

В даному випадку, на обидві сторони у справі слід покласти витрати по судовому збору за первісним та зустрічним позовами.

Однак, із врахуванням об`єму задоволених позовних вимог обох позовів з врахуванням вартості майна, сума понесених відповідачем судових витрат, які слід стягнути з відповідача в користь позивача на підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України становить 901,91 грн. (1670,31 грн. (сплачений позивачем судовий збір, що підлягає стягненню за первісним позовом) - 768,40 грн. (сплачений відповідачем судовий збір, що підлягає стягненню за зустрічним позовом).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст.11, 15, 16, 328, 355, 356, 357, 358, 361, 364, 376, 392 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Первісний позов задовольнити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Провести поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом виділу в натурі належних співвласниками будинколодіння часток, а саме:

- ОСОБА_4 виділити у власність в натурі приміщення: коридор 1-1 площею 13,8 кв.м.; кухня 1-2 площею 11,6 кв.м., коридор 1-3 площею 5,2 кв.м., кімната 1-4 площею 11,1 кв.м., вбиральню 1-11 площею 1,1 кв.м., ванну 1-8 площею 3,1 кв.м., кімнату 1-9 площею 11,9 кв.м., кімнату 1-10 площею 10,2 кв.м., всього загальною площею приміщень у житловому будинку 68 кв.м., а також сарай-літню кухню (Б-1), прибудову (б), вбиральню (в), гараж (Г-1), Ѕ частини огорожі (1) згідно технічного паспорта та висновку № 8121 судової будівельно-технічної експертизи від 15.07.2020 року, що становить 107/150 частин будинковолодіння;

- ОСОБА_2 виділити у власність в натурі приміщення: кімнату 1-5 площею 15,9 кв.м., кімнату 1-6 площею 20,0 кв.м., кімнату 1-7 площею 11,4 кв.м.; всього загальною площею приміщень у житловому будинку 47,3 : кв.м., а також гараж (Д-1) площею 21,5 кв.м., Ѕ частини огорожі (1) згідно технічного паспорта та висновку № 8121 судової будівельно-технічної експертизи від 15.07.2020 року, що становить 43/150 частин будинковолодіння.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 901 (дев?ятсот одну) грн. 91 коп.

В решті вимог зустрічного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення складено 14 грудня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.