09.12.2020 Справа № 756/9267/19
Унікальний № 756/9267/19
Провадження № 2-р/756/15/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року

Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Дрончак Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Литвиненка Євгена Юрійовича про роз`яснення рішення Оболонського районного суду м.Києва від 14 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про звільнення майна з-під арешту та зобов`язання зняти заборону, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у м.Києві, у зв`язку зі зміною назви залучено Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ). Просив суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме нежилі приміщення з АДРЕСА_1 , що перебуває під забороною, накладеною Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві при виконанні ухвали Подільського районного суду м. Києва від 17.01.2014р. по справі № 758/486/14-ц. Зобов`язати службових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києва (03056, м. Київ, вул. Виборзька, буд. 32) зняти заборону накладену Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Києві при виконанні ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 17.01.2014р. по справі № 758/486/14-ц.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 14 вересня 2020 року позов задоволено частково: знято заборону з нежитлових приміщень з АДРЕСА_1 накладену Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Києві при виконанні ухвали Подільського районного суду м.Києва від 17.01.2014 р. по справі №758/486/14-ц. В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Литвиненка Є.Ю. 16 листопада 2020 року надійшла заява про роз`яснення рішення Оболонського районного суду м.Києва від 14 вересня 2020 року. В мотивування поданої заяви просить суд роз`яснити рішення в частині зазначення конкретизації зняття (скасування) заборони Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м.Києві вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме нежитлових приміщень з АДРЕСА_1 , накладену при виконанні ухвали Подільського районного суду м.Києва від 17.01.2014 р. по справі №758/486/14-ц.

У судове засідання особи, які приймають участь у справі, не з`явились. З урахуванням вимог ч.3 ст.271 ЦПК України, суд вважає за можливе заяву про роз`яснення рішення розглянути за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про роз`яснення судового рішення, письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 14 вересня 2020 року позов задоволено частково: знято заборону з нежитлових приміщень з АДРЕСА_1 накладену Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Києві при виконанні ухвали Подільського районного суду м.Києва від 17.01.2014 р. по справі №758/486/14-ц. В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржене, набрало законної сили.

Вирішуючи питання щодо необхідності роз`яснення судового рішення суд виходить з наступного.

За змістом ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», ст.271 ЦПК України, у разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення, не змінюючи змісту судового рішення. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у п.21 Постанови №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливо тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питання, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи видно, що вимог про скасування заборони Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м.Києві вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме нежитлових приміщень з АДРЕСА_1 , накладену при виконанні ухвали Подільського районного суду м.Києва від 17.01.2014 р. по справі №758/486/14-ц, позивачем в позовній заві заявлено не було.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 04 вересня 2014 р. скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою цього ж суду від 17 січня 2014 року по справі №758/486/14-ц, яку заявник не позбавлений права подати до виконавчої служби для примусового виконання.

Положеннями ч.1, ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Арешт може бути знятий за рішенням суду.

На підставі ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу ДВС виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту.

Саме до повноважень органів виконавчої служби належить скасуваня арешту за судовим рішенням, а не до повноважень реєстратора, до якого звернувся заявник.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в рішенні не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового документу, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання та визначають необхідність його роз`яснення. За даних обставин в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.14, 247, 260, 261, 271, 353-355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Литвиненка Євгена Юрійовича про роз`яснення рішення Оболонського районного суду м.Києва від 14 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про звільнення майна з-під арешту та зобов`язання зняти заборону - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 09 грудня 2020 року.

Суддя