Справа № 489/3162/20
Номер провадження 2-з/489/76/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши заяву ОСОБА_1 (далі - заявник) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання спільної дитини

встановив

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання спільної дитини.

Позивач направив до суду заяву про забезпечення вказаного позову у вигляді дозволу на проживання доньки з її батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до винесення рішення у справі. Обґрунтування заяви про забезпечення позову зводиться до підстав позовних вимог.

Згідно зі змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

З поданої заяви вбачається, що заявлений позивачем вид забезпечення позову за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, та фактично є вирішенням спору по суті.

Крім того, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, будь-яких об`єктивних причин, які свідчать про ймовірність невиконання рішення суду в подальшому або ускладнення його виконання, заявник не зазначає.

Окрім цього, надання дозволу на проживання не є забезпеченням позову і не входить до компетенції суду.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

ухвалив

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом дозволу на проживання доньки з її батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до винесення рішення у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Кокорєв