ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року

м.Суми

Справа №577/5683/19

Номер провадження 22-ц/816/937/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Орлова І. В.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

боржника - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2020року в складі судді Кравченка В.О., постановленої у м. Конотопі,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2020року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування судового наказу Конотопськогоміськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2019 року у даній справі про стягнення боргу за утримання будинку та прибудинкової території у сумі 10396 грн 17 коп. повернуто заявникам без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі боржники, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просять ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції невірно вказав в оскаржуваній ухвалі, що датою подання боржниками заяви про скасування судового наказу було 04 березня 2020 року, так як насправді вказану заяву вона подала 03 березня 2020 року, про що стоїть відмітка на самій заяві, яку вона подала до канцелярії суду. Та обставина, що заява була зареєстрована у канцелярії суду 04 березня 2020 року, на думку боржників, не може слугувати підставою для повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу заявник КРЕП «Центральне», посилаючись на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення боржника ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції послався на відсутність поважних причин для поновлення строку для подання цієї заяви.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі - підприємцю - за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

При цьому, як передбачено вимогами частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з частиною 1 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як передбачено частиною 2 статті 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Виходячи з вимог частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2019 року Комунальне ремонтно-експлуатаційне підприємство «Центральне» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Судовим наказом Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядкуна користь Комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства «Центральне» 10396 грн 17 коп. заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 грудня 2016 року по 30 листопада 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства «Центральне» 192 грн 10 коп. судового збору, тобто по 96 грн 05 коп. з кожного.

Виходячи з даних припровідного листа суду першої інстанції, того ж дня, тобто 23 грудня 2019 року, копія судового наказу разом із копією заяви стягувача про видачу судового наказу з додатками була направлена боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 21).

У матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про отримання ОСОБА_1 17 січня 2020 року копії судового наказу (а.с. 22).

30 січня 2020 року, тобто, протягом п`ятнадцятиденного строку з дня вручення копії судового наказу боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду першої інстанції із заявою про скасування судового наказу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2019 року (а.с. 23).

Однак, при цьому, боржники не додали до заяви про скасування судового наказу документ, що підтверджує сплату судового збору, у зв`язку з чим ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування судового наказу було повернуто без розгляду.

У матеріалах справи відсутні дані про отримання боржниками копії вказаної ухвали суду від 30 січня 2020 року про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу.

Як вбачається із штампу канцелярії суду на заяві боржників про скасування судового наказу від 03 лютого 2020 року, боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04 лютого 2020 року повторно звернулись до суду першої інстанції із заявою про скасування судового наказу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2019 року (а.с. 35). До заяви про скасування судового наказу вони додали заяву про поновлення строку для подання цієї заяви, вказавши, що 03 лютого 2020 року вони дізнались про постановлення судом першої інстанції ухвали про повернення їх заяви без розгляду, хоча на той час і не отримали повного тексту ухвали суду (а.с. 35, 36).

З урахуванням зазначеного, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, так як матеріалами справи доведено, що боржники своєчасно 30 січня 2020 року подали заяву про скасування судового наказу. При цьому, дізнавшись про постановлення судом першої інстанції ухвали від 30 січня 2020 року про повернення вказаної заяви без розгляду з підстави несплати ними судового збору, вони, усунувши 03 лютого 2020 року вказані недоліки, повторно 04 лютого 2020 року подали до суду першої інстанції заяву про скасування судового наказу, хоча на той момент і не отримали копію ухвали суду від 30 січня 2020 року про повернення їх заяви без розгляду, що свідчить про те, що вони з поважних причин пропустили процесуальний строк стосовно подачі заяви про скасування судового наказу.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до частини 2 статті 171 ЦПК України наслідком пропуску боржником строку для подання заяви про скасування судового наказу є постановлення судом першої інстанції ухвали про повернення цієї заяви боржнику. Водночас, з резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду вбачається, що суд першої інстанції повернув заяву про скасування судового наказу без розгляду, хоча частиною 6 статті 170 ЦПК України визначено підставу для її повернення без розгляду - у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу. Тобто, визначені процесуальним законом підстави для постановлення судом ухвали про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу і ухвали про повернення заяви про скасування судового наказу не є тотожними.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. ст. 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2020року у даній справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2020 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: Т.А. Левченко

І.В. Орлов