Справа № 212/1000/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - Чайкіна І.Б., за участю секретаря судового засідання - Бесараб О.В., без участі сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ВИКОНАВЧІЙ КОМІТЕТ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод користування власністю,
11 лютого 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила: усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні спільним сумісним майном - кімнатами № НОМЕР_1,НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 шляхом визнання останнього втратившим право користування.
В обґрунтовування позовних вимог вказала, що вона разом з третіми особами ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є власниками нерухомого майна- окремих кімнат№ НОМЕР_1,НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1. Вказана квартира є приватизованою, відповідач ОСОБА_2. участі в приватизації не приймав. За проханням відповідача та у зв'язку з тим, що вони почали мешкати разом, вона за згодою всіх співласників зареєструвала ОСОБА_2. для проживання де вони мешкали до лютого 2015 року. Сім'я з відповідачем по справі розпалась та в лютому 2015 року він зібрав свої особисті речі і виїхав з квартири. Отже, всі комунальні послуги за користування квартирою сплачує позивачка, відповідач матеріально не надає допомогу для сплати комунальних послуг, в добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку, що унеможливлює оформити субсидію, тому вимушена звернутися з даним позовом до суду.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка ОСОБА_1. в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку та за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2. в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву та будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило.
Представник третьої особи ОСОБА_7 до суду не з'явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, рішення просила прийняти згідно чинного законодавства.
Треті особи ОСОБА_3., яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6., ОСОБА_4., ОСОБА_5 до суду не з'явилися, належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, кожна окремо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.
Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд).
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріли справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_3. та її неповнолітнім сином ОСОБА_6., є співвласниками окремих кімнат № НОМЕР_1, НОМЕР_2,в будинку АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_5 від 31.08.2012 року, виданого Виконкомом Жовтневої районної у місті Ради, згідно рішення від 15.08.2012 року №401 ( а.с. 18-19).
Кімнати № НОМЕР_1, НОМЕР_1 гуртожитку, який розташована за адресою: АДРЕСА_1 в місті Кривий Ріг зареєстровано КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» номер запису 491 в книзі: 291П-491; номер запису 492 в книзі 291П-492, власниками яких вказано ОСОБА_1., ОСОБА_4., ОСОБА_3., ОСОБА_5., ОСОБА_6., що підтверджується Витягом № 35441024 , №35441177 від 10.09.2012 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 16-17).
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєструвала шлюб 07.03.2017 року з ОСОБА_8, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_3», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 від 07.03.2017 року, актовий запис № 81 ( а.с.12).
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 11.06.2016 року, після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 від 11.06.2016 року, актовий запис №165 ( а.с. 15).
Відповідно до довідки №6865 від 19.04.2019 року, виданою Відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради в окремих кімнатах НОМЕР_1,НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.20).
Згідно акту від 10.02.2020 року про не проживання, в кімнатах НОМЕР_1,НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчений ОСББ «ЦЕРЕУС-1-Б», відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає у кімнатах НОМЕР_1,НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2015 року (а.с.21).
Статтею 41 Конституції України закріплено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві ( рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства»)
Згідно статі 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Якщо відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.
Згідно ст.41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону України за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316,317,319,321 Цивільного кодексу України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає право власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння.
Дослідивши матеріали справи і надані суду докази, враховуючи що відповідач ОСОБА_2. відсутній за місцем своєї реєстрації з лютого 2015 року , при цьому ніхто не чинив йому перешкод у користуванні житлом, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн., а тому, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Керуючись ст. ст.319,321, 406 ЦК України, ст. ст.11,18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 223, 259, 265 - 268, 280 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ВИКОНАВЧІЙ КОМІТЕТ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод користування власністю- квартирою - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування кімнатами НОМЕР_1,НОМЕР_2 в гуртожитку АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП:НОМЕР_6 сплачений нею судовий збір в сумі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2020 року та підписано без його проголошення.

Суддя: І. Б. Чайкін