12.03.2020 Справа № 756/2776/19
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Унікальний 756/2776/19
Провадження №2/756/965/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Табачука Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що у вказаній квартирі проживали він та його колишня дружина ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя у сторін не склалось, тому відповідач з дитиною переїхали проживати в інше місце. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 03.08.2018, відповідач з дитиною в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не бере.

На підставі викладеного, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що в квартирі залишились речі її та дитини, які вона не може забрати. Після того, як позивач ці речі поверне, вона самостійно зніметься з реєстраційного обліку.

Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачу на підставі договору дарування квартири від 25.12.1999, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Адаменком О.І. (а.с. 7).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.04.2018 з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання спільної дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.12.2017 та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.08.2018 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №2768047 від 05.03.2019 відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 27.11.2012.

З відповіді Оболонського управління поліції ГУ НП в м. Києві №Б-4844/125/510-2018 від 02.11.2018 убачається, що ОСОБА_2 відносно перешкоджання їй у проживанні за адресою АДРЕСА_1 , не надходили та не реєструвалися.

Як убачається з матеріалів справи, фактичне місце проживання відповідача на даний час: АДРЕСА_3 (а.с.13-17), що також не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Як вказано у Постанові Верховного Суду України від 15.05.2017 у справі №6-2931цс16, право користування чужим майном є по суті встановленням сервітуту, у зв`язку з чим його припинення повинно відбуватися з урахуванням вимог статей 405 та 406 ЦК України як правових норм, що регулюють спірні правовідносини щодо користування чужим житлом.

За приписами ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

З матеріалів справи убачається, що відповідач набула право користування квартирою позивача 27.11.2012 у зв`язку із реєстрацією між ними шлюбу. Як вже було встановлено, шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення суду від 03.08.2018.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що для відповідача припинилися обставини, які були підставою для встановлення сервітуту.

Окрім того суд звертає увагу на те, що відповідач тривалий час не проживає у спірній квартирі з власної ініціативи.

Посилання відповідача на те, що в спірній квартирі залишилися її особисті речі і тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити, не узгоджується із підтвердженими належними та допустимими доказами, тому не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

У випадку порушення позивачем права власності відповідача, остання має право звернутися до суду із відповідним позовом на захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити;

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування жилим приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 768, 40 грн.;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 12.03.2020

Суддя: О.В. Диба