справа № 369/846/19 головуючий у суді І інстанції Дубас Т.В.
провадження № 22-ц/824/3763/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 березня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ПрАТ «Київобленерго» звернулося до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просило стягнути з відповідача грошові кошти по заборгованості за використану електричну енергію у сумі 17 235 грн. 35 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПрАТ «Київобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією від 25 травня 2015 року № 200902082 за адресою споживання: АДРЕСА_1 . За вказаним договором позивач взяв на себе зобов`язання постачати відповідачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до встановленої потужності 15 кВт, а відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати спожиту електричну енергію відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 20 договору споживач несе відповідальність, зокрема, і за порушення вимог ПРРЕЕ (ПКЕЕН) та умов цього договору; розкрадання електричної енергії, самовільне підключення до електромережі і споживання електричної енергії без приладів обліку; завдані енергопостачальнику збитки. Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснювались за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Знімання показань приладів обліку провадилось споживачем щомісяця (самостійно). Згідно показань електролічильника за особовим рахунком станом на 28 грудня 2018 року відповідачем спожито електричної енергії у розмірі 35 548,24 кВт.год. Заборгованість боржника за спожиту електричну енергію на підставі укладеного між сторонами договору становить 17 235 грн. 35 коп.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2019 року у задоволенні позовуПрАТ «Київобленерго» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Київобленерго» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що 08 грудня 2017 року під час перевірки дотримання споживачами ПКЕЕН за адресою: АДРЕСА_1 працівниками позивача у присутності відповідача було виконано технічну перевірку засобу обліку електроенергії, результати якої зафіксовано в Акті технічної перевірки, який підписаний ОСОБА_1 . Перевіркою встановлено, що відповідач при користуванні електричною енергією порушив п. 48 ПКЕЕ, а саме недооблік електричної енергії по фазі «С» 100%, засіб обліку електроенергії не обліковує електроенергію по фазі «С» в повному обсязі. В присутності відповідача було складено Акт про порушення від 08 грудня 2017 року ПКЕЕН, який також був підписаний відповідачем. Відповідно до Акту технічної перевірки лічильник був демонтований з показниками 002810, на місці нього встановлений лічильник з початковими показниками 007868. 15 лютого 2018 року на засіданні комісії з розгляду Актів порушення ПКЕЕ в присутності відповідача було розглянуто Акт про порушення від 08 грудня 2017 року, про що було складено протокол №235. Відповідач не заперечував факт порушення ПКЕЕН, але не був згоден із сумою нарахувань, тому підписати протокол відмовився. Після складання Акту про порушення від 08 грудня 2017 року та встановлення факту відсутності обліку спожитої електроенергії по фазі «С» та виявлення, що до мереж відповідача приєднано газову автозаправочну станцію, живлення якої відбувалось по фазі «С», споживачу був встановлений тариф, що відпускається для споживачів на 2 класі напруги, який затверджений НКРЕКП на певний період. Суд не взяв до уваги, що згідно технічної перевірки, проведеної 08 грудня 2017 року під час обстеження КТП 2702 відповідно до Акту технічної перевірки та Акту про порушення від 08 грудня 2017 року було виявлено об`єкти не побутового призначення, які повинні бути забезпечені окремими засобами обліку та розраховуватись за спожиту електричну енергію за роздрібним тарифом, що відпускається для кожного класу споживачів, а саме: газову автозаправну станцію. Судом не в повному обсязі досліджено та не взято до уваги, що відповідачу неодноразово зазначалось про необхідність розробити проектно-технічну документацію по розподілу потужності, згідно якої узгодити місце розташування окремого засобу обліку на непобутові потреби, для можливості проводити розрахунки за спожиту електроенергію на непобутові потреби за роздрібним тарифом та побутові потреби за діючим тарифом, про що, зокрема, зазначалось у листі ОСОБА_1 від 23 квітня 2018 року. Пунктом 3 ПКЕЕН, що діяли в період спірних відносин, передбачено, що у разі використання побутовим споживачем частини електричної енергії на непобутові потреби для забезпечення електроустановок, загальна потужність яких не перевищує 0,6 кВт, встановлення на його об`єкті окремого засобу обліку з метою обліку цих потреб не є обов`язковим. Електроустановки ОСОБА_1 , зокрема, «газова заправочна станція», яка за даними акту про порушення була приєднана до фази «С» та споживала електричну енергію на непобутові потреби, перевищувала потужність 0,6 кВт. Чинними на даний час ПРЕЕ електрична енергія, яка використовується на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби, обліковується та оплачується окремо за відповідними тарифами.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 вказує на необґрунтованість та незаконність нарахувань, що проведені позивачем. Відповідач не має жодної заборгованості перед позивачем, а всі дії з проведених позивачем нарахувань вважає незаконними. Такі незаконні дії є об`єктом дослідження справ № 369/14315/18 та № 369/14330/18. На думку відповідача заявлена позивачем заборгованість є наслідком зміни в односторонньому порядку умов договору та застосування для розрахунків за спожиту електричну енергію комерційного тарифу, замість передбаченого в договорі тарифу для населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 25 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Київобленерго» укладено договір № 200902082 про користування електричною енергією, за яким енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію, у необхідних йому обсягах відповідно до встановленої потужності 15 кВт, а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (а.с.6).

08 грудня 2017 року були складені:

- Акт № 365396 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380В, у якому зазначено, що лічильник не обраховує електричну енергію по фазі «С», до мереж споживання приєднано газову автозаправочну станцію (а.с.69).

- Акт про порушення № К 036590, у якому зазначено, що ОСОБА_1 порушив ПКЕЕН п. 48, а саме «недооблік електричної енергії по фазі «С» 100 %, навантаження газової заправочної станції відбулося по фазі «С» (а.с.121);

- Акт № 565058 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому (а.с.70).

15 лютого 2018 року було складено протокол № 235 засідання комісії по розгляду акту № 036590 про порушення Правил користування електричною енергією у споживача, від підписання якого ОСОБА_1 відмовився (а.с.123).

Згідно з особовою карткою споживача ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , сума до сплати становить 17 235 грн. 35 коп. (а.с.75).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача стосовно наявності заборгованості за використану електричну енергію у сумі розмірі 17 235 грн. 35 коп. не підтверджені належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд погоджується по суті з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 19 ПКЕЕН (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку.

У пункті 42 ПКЕЕН зазначено, що побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

Звертаючись до суду з позовом, ПрАТ «Київобленерго» вказує на те, що ОСОБА_1 має заборгованість за спожиту електричну енергію. Під час перевірки було встановлено, що відповідач при користуванні електричною енергією порушив пункт 48 ПКЕЕН, а саме недооблік електричної енергії по фазі «с» 100%, засіб обліку електроенергії не обліковує електроенергію по фазі «С» в повному обсязі. Електроустановка ОСОБА_1 у вигляді «газова заправочна станція», яка за даними акту про порушення була приєднана до фази «С» та споживала електричну енергію на непобутові потреби, перевищувала потужність 0,6 кВт.

Саме у зв`язку з цим, позивач пов`язує виникнення заборгованості у відповідача.

У пункті 48 ПКЕЕН зазначено, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

Разом з тим, у листопаді 2018 року ПрАТ «Київобленерго» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією (справа № 369/14330/18).

Предметом дослідження у вказаній справі були складені 08 грудня 2017 року акт № 365396, акт про порушення № К 036590, а також протокол № 235 від 15 лютого 2018 року засідання комісії по розгляду акту № 036590, на які посилається позивач під час розгляду даної справи.

У рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2019 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року, надано оцінку зазначеним доказам і при розгляді справи суди прийшли до висновку про відсутність підстав для задоволення позову через його недоведеність.

Так, відмовляючи у задоволенні позову про стягнення вартості електричної енергії, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, зазначив, що «…позивачем не було дотримано положення п.15 ПКЕЕН, оскільки експертиза приладу обліку (електролічильника) відповідача проведена не була, а поняття технічної перевірки, про що був складений акт, на який посилається позивач як на доказ, що підтверджує результат неправильної роботи приладу обліку електричної енергії, що був установлений у відповідача, у розумінні ПКЕЕН не є тотожним з поняттям проведення експертизи засобу обліку. Також суд першої інстанції виходив із того, що перелічений у нормах ст..77 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п.48 ПКЕЕН (що були чинні на момент виникнення спірних правовідносин) перелік порушень є вичерпним, а тому зазначена в акті про порушення обставина - «недооблік електричної енергії по фазі «С» 100%. Навантаження газової заправочної станції відбулося по фазі «С»»., у розумінні Закону, ПКЕЕН та договору не є порушенням. Крім того, суд дійшов висновку, що акт про порушення правил № К039590, який розглядався на засіданні комісії по розгляду актів про порушення правил у споживача, що відбулося 15 лютого 2018 року, відбувся з порушенням норм ПКЕЕН, а саме акт розглянутий з перевищенням встановленого у п.53 ПКЕЕН терміну його розгляду, а тому вважався недійсним та підлягав скасуванню. Протокол № 235 від 15 лютого 2018 року не містить інформації та посилань на пункти Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією. Суд також в своєму рішенні посилався на те, що порядок здійснення перерахунку обсягу та вартості спожитої електричної енергії побутовим споживачем у зв`язку з порушенням розрахункового обліку не з вини споживача, ПКЕЕН не передбачено»…

«… позивачем не доведено наявність вини у діях відповідача, більш того комісією позивача у протоколі № 235 зазначено, що порушення кваліфіковано як таке, що сталося без вини споживача, та вчинено відкритим способом, а тому підстав для покладення на відповідача відповідальності за завдану шкоду немає».

«… позивачем , в передбаченому ст..ст.12, 81 ЦПК України порядку, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту неправильності роботи приладу обліку електричної енергії, що мав місце внаслідок неправомірних дій відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем позовних вимог» (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/85352647).

Таким чином, судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено недоведеність у діях відповідача порушення ПКЕЕН (відсутність обліку спожитої електроенергії по фазі «С», приєднання до мереж газової автозаправочної станції, живлення якої відбувалось по фазі «С»), що давало б підстави для стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованої електричної енергії.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Оскільки у даній справі позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані також порушеннями відповідачем пункту 48 ПКЕЕ (недооблік електричної енергії по фазі «с» 100%, засіб обліку електроенергії не обліковує електроенергію по фазі «С» в повному обсязі), що, на думку позивача, потягло за собою утворення заборгованості, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку з зазначеним, також не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про неодноразові попередження відповідача щодо необхідності розробки проектно-технічної документації по розподілу потужності.

Позивач зазначає, що чинними на даний час ПРЕЕ електрична енергія, яка використовується на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби, обліковується та оплачується окремо за відповідними тарифами.

Однак, посилання ПрАТ «Київобленерго» на Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки 08 грудня 2017 року, тобто, на момент технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії та складання акту про порушення вказані правила не діяли.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за користування електричною енергією відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду ухвалене на підставі наявних у матеріалах справи доказах, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 10 березня 2020 року.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.