Провадження № 4-с/522/174/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: заступник начальника Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одесі ГТУЮ Гончаренко Андрій Віталійович, стягувач ОСОБА_2 , на дії та рішення суб`єктів владних повноважень,

встановив:

Скаржник звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії та рішення державного виконавця, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження; винесенням постанов про стягнення виконавчого збору та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження; про арешт майна та коштів боржника; про розшук майна боржника; про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Матеріали скарги суддя отримала 09.12.2020р.. 10.12.2020р. суддя перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 15.12.2020 року було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: заступник начальника Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одесі ГТУЮ Гончаренко Андрій Віталійович, стягувач ОСОБА_2 , у частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 09.07.2020 року ВП 62510439 та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.07.2020 року ВП 62510139. Вирішено питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: заступник начальника Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одесі ГТУЮ Гончаренко Андрій Віталійович, стягувач ОСОБА_2 , за вимогами:

1. про визнання неправомірними дії заступника начальника Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гончаренко Андрія Віталійовича;

2. про визнання неправомірною та скасування Постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2020 року ВП 62510439;

3. про визнання неправомірною та скасування Постанови про арешт майна боржника від 10.07.2020 року ВП 62510439;

4. про визнання неправомірною та скасування Постанови про арешт майна боржника від 15.07.2020 року ВП 62510439;

5. про визнання неправомірною та скасування Постанови про розшук майна боржника від 20.07.2020 року ВП 62510439;

6. про визнання неправомірною та скасування Постанови про арешт коштів боржника від 24.07.2020 року ВП 62510439;

7. про визнання неправомірною та скасування Постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10.11.2020 року ВП 62510439.

Також, у прохальній частині скарги заявник просив до розгляду скарги по суті зупинити стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого листа №1522/12101/12, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 07.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 5 336 216,70 грн..

Вирішуючи дане питання суд виходить із наступного.

Відповідно до вимог статті 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах,в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У статтях 149,150ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і види забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихст.150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, згідно із ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст.447 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», про те, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Повноваження судів при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, зокрема повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

У ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу. майна.

Таким чином, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як: забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, оскільки за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Повноваження судів при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, зокрема повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідні висновки наведені в постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі справа №1323/5992/2012, провадження №61-18744св19.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання заявника.

Керуючись ст.ст.1,34 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15.12.2020 року.

Суддя Л.В. Домусчі