Справа № 638/2233/19
Провадження № 2-ві/638/14/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі :

головуючого судді Грищенко І.О.

за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Семіряда І.В.,

у с т а н о в и в:

В провадженні судді Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряда І.В. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки та житлового будинку .

Позивачем по справі 02.03.2020 року подано до суду заяву про відвід судді , який обґрунтований тим, суддею було прийнято незаконну ухвалу, яку було скасовано судом апеляційної інстанції , після чого матеріали справи повернуто до того ж складу суду для продовження розгляду справи. У заявника склалась позиція щодо наявності обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`аєтивності судді, вважає суддю нечесним та упередженим.

Ухвалою суду від 03 березня 2020 року визнано заяву про відвід судді необґрунтованою. Заяву про відвід передано для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Для вирішення питання про відвід головуючим суддею, якому передано в провадження вказану заяву про відвід, витребувано матеріали цивільної справи . Матеріали справи передано 12.03.2020 року.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді суд вирішує без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши доводи заяви про відвід судді , оглянувши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Приписами ч.2 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Вимогами ст.ст. 36, 39 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.

Як визначено в ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

З доводів заяви про відвід судді фактів , конкретних обставин, які б вказували на необ`єктивність головуючого, доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості судді , заявником відводу не наведено, тому вважаю заявлений відвід таким, що не підлягає задоволенню, тому що він є необгрунтованим .

Заявником не наведено підстав для відводу судді, що передбачені ст. ст.. 36 та 39 ЦПК України . Доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді встановлено не було, тому заявлений відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву про відвід судді залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя: І.О.Грищенко