22-ц/804/1032/20
0519/5489/2012

Єдиний унікальний номер 0519/5489/2012
Номер провадження 22-ц/804/1032/20
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Биліни Т.І.

суддів Лопатіної М.Ю., Принцевська В.П.

за участю секретаря Сікори М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 січня 2020 року у складі суду Шевченко О.А., у справі за поданням державного виконавця про вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

20 листопада 2019 року Головний державний виконавець Центрального ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області Крушеницька В.А. звернулась до суду з поданням про вирішення питання про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Подання мотивовано тим, що в провадженні ЦВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження № 34872888 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0519/2435/2012 від 16.10.2012 року виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 24043,98 грн. Державним виконавцем встановлено, що боржнику на праві приватної спільної сумісної власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим просить вирішити питання про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 січня 2020 року у задоволенні подання державного виконавця відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні подання суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів того, що 1/3 частина квартири належить боржнику ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності разом з іншими особами, або зареєстровано це майно на іншу особу, та належить цій особі на праві спільної сумісної власності разом з боржником.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи

Не погодившись з даною ухвалою суду ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просила її скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання державного виконавця або направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Відсутність запису про власність у розділі «інформація про об`єкт нерухомого майна» у Реєстрі речових прав на нерухоме майно не свідчить, що це майно не належить боржнику. Ведення Реєстру речових прав на нерухоме майно розпочалося з 2010 року. ОСОБА_3 набула право власності на 1/3 квартири у 2004 році разом зі своїми батьками. 12.05.2009 року вона передала цю частку своєму батьку ОСОБА_4 за мировою угодою та запис власності було зареєстровано у новому реєстрі як 2/3 частки квартири у власності ОСОБА_4 . Рішенням суду мирова угода була скасована, як наслідок цього 22.02.2018 року було скасовано право батька ОСОБА_4 на цю 1/3 частку квартири та у нього залишилась його 1/3 частка. Оскільки зі старого реєстру запис про право власності ОСОБА_3 було скасовано, то оновити (зареєструвати) вже у новому реєстрі своє право власності на 1/3 частку може виключно сам власник або його довірена особа. З зрозумілих причин на теперішній час ОСОБА_5 ) уникає цієї процедури, тому державний виконавець був змушений подати до суду вказане подання.

ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, доводи апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник Центрального ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, ОСОБА_5 ) в суд апеляційної інстанції не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, підтвердженням чого є рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомили.

Зважаючи на положення ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції було встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 16.10.2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя було видано виконавчий лист по справі №2/0519/2435/2012 для виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21.08.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 інфляційних втрат в розмірі 15730,87 грн. та 3% річних в розмірі 8313,11 грн., а всього 24043,98 грн. Виконавче провадження по вказаному виконавчому листу відкрито 19.10.2012 року.

13.05.2015 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя винесено ухвалу про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 188596649 від 13.11.2019 власником 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 , відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні. Проте має місце інформація про державну реєстрацію обтяжень на 1/3 частину зазначеної квартири і особою, майно/права якої обтяжуються вказано ОСОБА_3 . Крім того згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єктом обтяження є 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , в графі власник зазначено ОСОБА_3 .

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно правового висновку ВСУ у справі № 6-599цс17, за положеннями статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Таким чином, під час вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, у зв`язку з виконанням судового рішення суд повинен з`ясувати, чи спірне майно є об`єктом спільної сумісної власності.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні подання ВДВС, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено належності квартири АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності боржнику та іншим особам.

Вказаний висновок суду першої інстанції в повній мірі відповідає правому висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 31 травня 2017 року в справі № 6-599цс17.

Крім того відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, належна на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 була відчужена (дата прийняття рішення про закриття права власності 12.05.2009 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Посилання державного виконавця в поданні, що боржнику належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , якою він на праві спільної сумісної власності володіє спільно з ОСОБА_8 (2/3 частки) не відповідає положенням ч. 1 ст. 368 ЦК України.

В даному конкретному випадку частки квартири між власниками визначені, а тому відсутні підстави для задоволення подання.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновків, що суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального закону.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 13 березня 2020 року.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: М.Ю. Лопатіна

В.П. Принцевська