РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., секретаря судового засідання Єфремової О.В., позивача ОСОБА_1 , представника комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради - Рудь Д.О., представника Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району - Малюк С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Запоріжжя у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання членом сім`ї наймача, зобов`язання укласти договір, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання членом сім`ї наймача, зобов`язання укласти договір.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 25.03.1992 року по теперішній час. Зазначена квартира не приватизована, ордер на користування нею видано комунальним підприємством «Наше місто» Запорізької міської ради, головний квартиронаймач данної квартири є її вітчим ОСОБА_2 , з яким укладено договір найму житлового приміщення. Після смерті вітчима позивач є єдиним членом сім`ї, яка зареєстрована у зазначеній квартирі, однак у зв`язку із відсутністю родиних відносин між нею та померлим ОСОБА_2 , вона позбавлена можливості оформити відповідний договір на своє ім`я.

Позивач звернулася до Запорізької міської ради по Вознесенівському районуз заявою про зміну договору найму вказаної квартири, однак їй було відмовлено у задоволенні заяви, у зв`язку з чим позивач просить суд встановити факт того, що вона є членом сім`ї померлого наймача та визнати її наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 23.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

23.01.2020 року від відповідача КП «Наше місто» Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що вони є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, враховуючи, що позивачем не було надано договору найму квартири, укладеного померлим ОСОБА_2 . Крім того представник відповідача зазначив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом спору, є комунальною, неприватизованою, а тому власником є територіальна громада в особі ЗМР.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року за клопотанням представника позивача Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

05.08.2020 року представником Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району подано відзив на позов, відповідно до якого представник просить ухвалити рішення на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Ухвалою суду від 05.08.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представники відповідачів зазначили, що їх позиція відносно позовних вимог ОСОБА_1 висловлена в відзивах на позовну заяву.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали факт того, що позивачка близько 20 років проживає за адресою: АДРЕСА_1 з батьками, вела з ними спільне господарство до їх смерті.

Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем за текстом позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 19.01.1977 року виконавчим комітет Запорізької міської Ради депутатів трудящих Бюро обміну житлової площі на ім`я ОСОБА_5 видано ордер № 165 на житлове приміщення на право зайняття квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з сином ОСОБА_2 . За наданими суду матеріалами встановлено, що зазначена квартира перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Запоріжжя.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Орджонікідзевським ДРАЦС від 23.03.1979 року , актовий запис № 194 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб, спільне прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 .

Позивач є донькою ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 виданого 10.10.1970 року Заводським рай бюро ДРАЦС м. Запоріжжя.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 4235, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 2235, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, позивач ОСОБА_1 , в період з 25.03.1992 по теперішній час, зареєстрована за адресою адресою: АДРЕСА_1 , що також було підтверджено свідками у судовому засіданні.

Статтею 61 Житлового кодексу України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Статтею 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

На підставі аналізу наданих суду доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, щодо підстав для визнання позивача ОСОБА_1 членом сім`ї квартиронаймача житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що станом на 11.12.2019 року відкрито особовий рахунок № НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_1 , останнім відповідальним квартиронаймачем вважається ОСОБА_2 , що підтверджується копією особового рахунку.

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 268 від 24.06.2019 року доручено, зокрема, Районній адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, розгляд питань щодо зміни договорів найму житлових приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в установленому законом прядку шляхом прийняття розпорядчого документу та направлення його до комунального підприємства „Наше місто Запорізької міської ради. Комунальному підприємству „Наше місто Запорізької міської ради - укладати договори найму житлових приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, а також вносити зміни до договорів найму шляхом укладення нового договору найму.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Відповідно до ст. 824 ЦК України ,на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним,та за згодою наймодавця наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб,яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо спільного проживання однією сім`єю як членів однієї сім`ї позивача з відповідальним квартиронаймачем ОСОБА_2 підтверджені матеріалами справи та показами свідків. Таким чином, наявні підстави для визнання позивача наймачем вищезазначеної квартири.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ст. 103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця.

Згідно з положенням ст. 106 ЖК України , повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі „Онерільдіс проти Туреччини Європейський суд з прав людини визнав, що поняття „майно охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні „законне сподівання стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі „Ятрідіс проти Греції зазначив, що володіння майном повинно бути законним.

Доводи представника відповідача комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради, викладені у відзиві на позовну заяву в обґрунтування заперечень проти позову та відсутності підстав для визнання позивача наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з 25.03.1992, не ґрунтуються на Законі, тому судом не беруться до уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, та суд вважає за необхідне встановити факт того, що ОСОБА_1 є членом сім`ї ОСОБА_2 , та визнати ОСОБА_1 наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для укладення договору найму квартири.

Керуючись ст.ст. 4,12-13,76-82,247, 258-259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання членом сім`ї наймача, зобов`язання укласти договір,- задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є членом сім`ї наймача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язати комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради (69095,м.Запоріжжя,вул.Українська,29-а, ) укласти з ОСОБА_1 договір найму квартири АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Повне судове рішення складено 23.11.2020 року.

Суддя Н.І.Рибалко