Справа №750/5790/20
Провадження №2/751/1135/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

секретаря судового засідання Клименко К.Є.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про визнання недійсним пункту договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою до ТОВ «Бізнес позика» про визнання недійсним пункту 4 договору про надання кредиту № 065078-ЧР-002 від 30 грудня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Бізпозика» у частині плати за користування кредитом у розмірі 1,16829100 % за кожен день користування кредитом та реальної річної процентної ставки у розмірі 426,42621500% з моменту укладення цього договору.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що у грудні місяці 2019 року ОСОБА_1 було отримано кредитні кошти у сумі 50 000 грн. шляхом оформлення кредитного договору з відповідачем ТОВ «Бізпозика».

Коли позивач оформлював кредит з відповідачем, були запропоновані наступні умови. Беручи кредит у сумі 50 000,00 грн., терміном на 16 тижнів, позивач був змушений повертати його щотижня, починаючи з 06.01.2020 року по 20.04.2020 року включно мінімальними щотижневими платежами по 5 775,00 грн. і тим самим поступово сплачуючи суму отриманих кредитних коштів та ще проценти за користування кредитом, розмір яких відповідно до кредитного складав 1,16829100 % за кожен день користування кредитом, а реальна річна процентна ставка 426,42621500 %. Зазначений кредит був оформлений позивачем без допомоги фахівця в галузі права.

Згодом на мобільні телефони позивача почали приходити смс-повідомлення щодо наявної заборгованості за кредитним договором перед відповідачем, яка з невідомих підстав набагато перевищувала фактично одержану позивачем суму кредитних коштів.

21 травня 2020 року на адресу відповідача було направлено адвокатський запит вих.. 673 з приводу наявності у останнього претензій майнового характеру щодо ОСОБА_1 . У відповіді відповідач повідомив, що у позивача заборгованість за договором про надання кредиту № 065078-ЧР-002 від 30 грудня 2019 року.

За викладеною інформацією у тексті відповіді відповідача, станом на 26 травня 2020 року загальна заборгованість перед відповідачем становить 92243 грн. 02 коп. та складається з: основної суми кредиту: 38441,53 грн., плати за користування кредитом: 31437,70 грн., штрафу, який нараховано за прострочення строків повернення суми кредиту та здійснення оплати за користування кредитом: 22363,79 грн.

Оформляючи кредит з відповідачем позивач був ознайомлений з інформацією щодо оформлення кредиту у розмірі 50000,00 грн. строком на 16 тижнів з щотижневою його оплатою та погашенням процентів за його користування. Нараховані проценти за користування кредитом, розмір яких відповідно до вищевказаного кредитного договору складав 1,16829100% за кожен день користування кредитом та реальна річна процентна ставка 426,42621500% є несправедливими з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що в договорі про надання кредиту № 065078-ЧР-002 від 30 грудня 2019 року зазначені несправедливі умови про те, що отримавши у користування кредитні кошти розміром в 50000,00 грн. терміном на 16 тижнів та поступово сплачуючи борг обов`язковими мінімальними платежами по 5775,00 грн. позивач в підсумку має сплатити за весь строк кредитування суму 92400,00 грн., яка майже вдвічі перевищує суму фактично отриманих кредитних коштів та включає тіло кредиту та ще загальну плату за користування кредитом на протязі цих 16 тижнів, яка разом складає 42400,00 грн. Зазначає, що платежі по кредиту згідно наданого графіку в частині сплати 4673 грн. 20 коп. за користування кредитом та лише 1101 грн. 80 коп. сплата за тілом кредиту. Фактично за перші 2 місяці користування кредитом позивач зобов`язаний сплатити кошти за користування у розмірі 34305 грн. в той час як оплата тіла становить лише 23445 грн. Тобто, взявши кредит у сумі 50000,00 грн. на 4 місяці позивач на другому місяці користування зобов`язаний сплатити кошти, що вже перевищують розмір самого кредиту на 8000 грн. Більше того, згідно наданого розрахунку відповідачем станом на 27.05.2020 року позивач повинен ще сплатити 31437,70 грн. за користування кредитом та 38441,53 грн. сума тіла.

У період строку кредитування за вищевказаним договором, а саме з 30.12.2019 року по 20.04.2020 року позивачем вносилися грошові кошти на погашення кредиту, які у сукупному розмірі складають 37792,55 грн. що підтверджується розрахунком заборгованості за договором про надання кредиту № 065078-ЧР-002 від 30 грудня 2019 року станом на 27 травня 2020 року, який був наданий позивачу відповідачем.

Отже за 16 тижнів терміну дії вищезазначеного договору про надання кредиту між позивачем та відповідачем, а саме з 30.12.2019 року по 20.04.2020 року було внесено значно суму коштів у розмірі 37792,55 грн. у рахунок погашення заборгованості по кредиту. Натомість, виставляючи борг у розмірі 31437,53 грн. за користування кредитом та 38441,53 грн. за тілом, з урахуванням вже сплаченої суми, виходить, що позивач по кредиту повинен сплати (31437,53+38441,53)+37792,55 = 107671,08 грн. без урахування штрафних санкцій. Таким чином, сума відсотків за кредитом позивача більше ніж у 2 рази перевищує саме тіло кредиту, що у свою чергу ставить останнього у несправедливе становище.

Позивач не заперечує проти повернення кредитних коштів відповідачу, проте розмір відсотків за їх використання є неспівмірно великим і таким, що не відповідає загальним умовам договору, що полягають у справедливості, добросовісності та розумності, що в свою чергу вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Також, позивач зазначає, що нарахування відсотків за кредитним договором відбувається на сьогоднішній поза межами строку кредитування погодженими сторонами строком на 16 тижнів.

Позивач вражає, що пункт 4 кредитного договору в частині сплати за користування кредитом та реальної річної процентної ставки у розмірі 426,42621500 % з моменту укладення цього договору є несправедливими та такими, що суперечать загальним засадам цивільного судочинства в частині справедливості, добросовісності та розумності.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.07.2020 позовна заява предана до Новозаводського районного суду м. Чернігова за підсудністю.

02.09.2020 року відповідно до здійсненого автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа отримана головуючим суддею Цибенко І.В.

13.10.2020 року відповідно до здійсненого повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями за розпорядженням № 270 на підставі рішення Вищої Ради Правосуддя від 01.10.2020 року, в зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2 у відставку, справу передано у провадження судді Яременко І.В.

Ухвалою від 15.10.2020 року прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Відповідач у наданий строк відзиву до суду не подав

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено:

30 грудня 2019 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 065078-ЧР-002 про надання кредиту. Згідно якого ТОВ «Бізнес Позика» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 50000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надавався позичальнику протягом 3 (трьох) банківських днів із дня підписання та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Згідно п.4 Договору плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 1,16829100 процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 426,42621500 процентів. Згідно п.п.5.2 Договору мінімальна сума обов`язкового щотижневого платежу для позичальника визначається графіком платежів, що наведений у п.6 даного Договору, але у будь якому разі не може бути менше 5775,00 грн. (а.с. 8).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за договором № 065078-ЧР-002 про надання кредиту від 30.12.2019 року у повному обсязі, своєчасно надало кредит ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконав у повному обсязі.

Згідно копії розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 065078-ЧР-002 від 30.12.2019 року позивачем сплачено 06.01.2020 року 5775,00 грн., 16.01.2020 року 6706,62 грн., 21.01.2020 року 2550,00 грн.,23.01.2020 року 3 860,93 грн., 30.01.2020 року 2000,00 грн.,31.01.2020 року 4700,00 грн., 13.02.2020 року 12200,00 грн. (а.с.12)

Відповідно до ч.1 ст. 627 та ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України. Відповідно до положень вказаних статей істотними умовами кредитного договору щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Згідно з приписами ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А частиною другою цієї статті передбачені загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочину, в тому числі: особа яка вчинила правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.ст. 215-235 ЦК України особа, яка вважає, що її права, речові права порушені, має право звернутися до суду з вимогами про визнання правочину недійсним, вказавши конкретну підставу для визнання його недійсним.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Підставою недійсності правочину у відповідності до ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 02.12.2015 рокув справі № 6-1341цс15.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Спірний кредитний договір містить інформацію, як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та процентну ставку, строк його дії, відповідальність сторін та порядок розрахунків, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України, позивач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом в договорі.

Таким чином, спірний договір кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому прийняв надані відповідачем кредитні кошти; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки.

Позивач посилається на порушення відповідачем ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» при встановлені в пункті 4 договору відсотків за кредитом.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Аналізуючи норму ст. 18 цього Закону, можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст. 3, ч.3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Заявляючи вимоги про визнання недійсним пункту 4 договору № 065078-ЧР-002 про надання кредиту, позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що відповідачем порушено норми ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме лише посилання на таке порушення не може бути підставою для задоволення позову.

Крім того, однією з обов`язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв`язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову (правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 25.12.2013рокув справі №6-94цс13).

Так, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що договору № 065078-ЧР-002 про надання кредиту, укладений між сторонами, є несправедливим щодо нього, оскільки при підписанні даного договору позивач ознайомився та погодився з його умовами, а відтак, проаналізувавши умови кредитного договору та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність у останньому несправедливих умов, а всі твердження позивача з даного приводу судом розцінюються як її спосіб захисту власних інтересів від наслідків, можливість настання яких залежить лише від його добросовісної поведінки при виконанні взятих на себе за кредитним договором зобов`язань.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про визнання недійсним пункту договору відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Повне рішення складене 30.11.2020.

Головуючий - суддя І. В. Яременко