Справа № 700/839/20
Провадження № 2/700/417/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі: головуючого-судді: Пічкур С.Д., за участю секретаря судового засідання: Кравець І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу № 700/839/20, провадження № 2/700/417/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради, про визнання права власності на спадкове майно,

установив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою буд. АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,3510 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0141, яка розташована за адресою буд. АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 2,2372 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0176, яка розташована на території Лисянської селищної ради Лисянського району Черкаської області.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка, жителька села Дашуківка Лисянського району Черкаської області, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 01 червня 2018 року, актовий запис №07, видане Дашуківською сільською радою Лисянського району Черкаської області.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,3510 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за тією ж адресою, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.10.2020р. за № НВ-020, та земельну ділянку площею 2,2372 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лисянської селищної ради Черкаської області, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.10.2020р. за № НВ-020. 30.03.1999 року ОСОБА_2 зареєструвала заповіт в Дашуківській сільські раді Лисянського району Черкаської області, яким все вищевказане і належне їй майно заповіла своєму синові ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 26 травня 2020 року, актовий запис №61, видане Лисянським районним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), так і не успадкувавши майно, яке йому заповіла його покійна мати - ОСОБА_2 .

Позивачка є племінницею померлої ОСОБА_2 і за відсутності правовстановлюючих документів не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, а тому звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Представники відповідача в судове засідання не з`явились, селищним головою подано клопотання про розгляд справи без їх участі.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази суд встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, виходить з наступного.

Згідно свідоцтва про смерть від 01 червня 2018 року виданого Дашуківською сільскою радою Лисянського району Черкаської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру померла є власником земельних ділянок площею 0,3510 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0141, яка розташована за адресою буд. АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 2,2372 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0176, яка розташована на території Лисянської селищної ради Лисянського району Черкаської області. Також, згідно довідки сільської ради від 05 жовтня 2020 року за ОСОБА_2 рахується житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 на який документи на право власності не видавались.

З спадкової справи від 27 листопада 2018 року № 368/2018 заведеної після смерті ОСОБА_2 вбачається, що єдиним її спадкоємцем за заповітом є син ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть від 26 травня 2020 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дашуківка, Лисянського району, Черкаської області.

Відповідно до Інформації Лисянської державної нотаріальної контори від 01 грудня 2020 року, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, заяви про прийняття спадщини не надходили.

Згідно довідки в.о. старости від 30 вересня 2020 року № 252, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 власної сім`ї не мав.

Постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 жовтня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не подавались.

За викладених обставин, незалежно від наявності будь-яких родинних зв`язків позивачкою з померлими, ОСОБА_1 жодним чином у встановленому законом порядку не прийнято спадщину ні після смерті ОСОБА_2 на після смерті ОСОБА_3 .

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивачка з відповідним позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не зверталась, будь-яких доказів її прийняття суду не надала, фактично теж її не прийняла оскільки не проживала на момент смерті з спадкодавцем, а тому у суду не має законних підстав для задоволення позовних вимог, відтак в позові необхідно відмовити повністю.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 354-355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Лисянської селищної ради Черкаської області ( місцезнаходження: площа Миру, 30 смт. Лисянка Черкаської області) про визнання права власності на спадкове майно.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів, шляхом подання скарги до Черкаського апеляційного суду з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. Д. Пічкур