КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/3703/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря Покраси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» про визнання незаконним наказу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» про визнання незаконним наказу. Позовні вимоги мотивує тим, що працює на посаді головного бухгалтера в Ритуальній службі спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій». 11 січня 2019 року її було ознайомлено з наказом № 2 від 11 січня 2019 року «Про затвердження Положення про здійснення допорогових закупівель та призначення ОСОБА_1 . Уповноваженою особою за організацію та проведення допорогових закупівель». Вважає цей наказ незаконним та таким, що підлягає визнанню недійсним. Під час видання оспорюваного наказу відбулися зміни її істотних умов праці у вигляді суміщення професій, де її фактично було зобов`язано виконувати додатково роботу Уповноваженої особи з допорогових закупівель безоплатно. Про зміну істотних умов праці її не було повідомлено за два місяці.

Крім того, позивач не відповідає базовим вимогам до Уповноваженої особи з допорогових закупівель, а саме у неї не має не менше двох років досвіду роботи у сфері закупівель. Вона не може представляти інтереси замовника з питань, пов`язаних із здійсненням закупівель, оскільки не має юридичної освіти та не є адвокатом. Просила суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним наказ Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» № 2 від 11 січня 2019 року.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що суд не дослідив головну підставу позову та не встановив обставини примусу позивача до праці за іншою спеціальністю, яка є поза межами спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором, що є зміною істотних обставин праці в частині суміщення професій і без додаткової оплати за це. При цьому про зміну таких істотних умов не було повідомлено не пізніше ніж за два місяці.

Також спірним наказом затверджене Положення про здійснення допорогових закупівель, пункт 4.8 якого, що звучить «здійснювати інші дії, передбачені Законом України «Про публічні закупівлі», які є невизначеними наперед та не сформульованими щодо конкретних дій, оскільки для кожної посади має бути визначено конкретний перелік посадових обов`язків та основних робіт.

Крім того пунктом 3.6 Примірного Положення про тендерний комітет або уповноважену особу (осіб), затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.03.2016 року № 557 встановлено вимоги до уповноваженої особи, повинна мати не менше двох років досвіду роботи у сфері закупівель, якого позивач не має.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу № 2 від 11 січня 2019 року «Про затвердження Положення про здійснення допорогових закупівель та призначення ОСОБА_1 . Уповноваженою особою за організацію та проведення допорогових закупівель»: затверджено Положення про здійснення допорогових закупівель ритуальної служби СКП «Київський крематорій»; призначено ОСОБА_1 уповноваженою особою за організацію та проведення допорогових закупівель та подання відповідної звітності щодо проведення допорогових закупівель (а.с. 51).

З копії цього наказу вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлена з ним 11 січня 2019 року та останньою зазначено, що до обов`язків уповноваженої особи за організацію та проведення допорогових закупівель та подання відповідної звітності щодо проведення допорогових закупівель зможе приступити тільки після: прийому-передачі всіх документів особою, яка займалась закупівлями раніше; обладнання робочого місця всією необхідною технікою та доступом до системи; після проходження навчання з питань організації закупівель.

На виконання вказаних умов, ОСОБА_1 було повністю обладнане робоче місце та останню направлено на навчання на курси «Публічні закупівлі України», що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг № 15/01-ІЕ (а.с. 54) та договором № 15/01-ІЕ від 14 січня 2019 року, укладеним між Ритуальною службою спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» та ТОВ «Інститут економічної освіти і розвитку» (а.с. 55-56). Також, ОСОБА_1 було призначено уповноваженою особою за організацію та проведення допорогових закупівель на початку бюджетного року. У попередньому році допорогові закупівлі проводились тендерним комітетом, який й несе відповідальність за попередній рік, тому відсутня необхідність передавати документи за попередні роки ОСОБА_1 .

У матеріалах справи міститься посадова інструкція головного бухгалтера Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», з якою позивач була ознайомлена під підпис (а.с. 52-53).

Відповідно до п. 2.9. цієї посадової інструкції головний бухгалтер здійснює допорогові закупівлі при проведення відбору постачальників товару, надання послуг та виконання робіт із використанням електронної системи закупівель під час здійснення закупівель товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах 2, 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що в діях відповідача щодо винесення наказу № 2 від 11 січня 2019 року «Про затвердження Положення про здійснення допорогових закупівель та призначення ОСОБА_1. Уповноваженою особою за організацію та проведення допорогових закупівель» відсутні ознаки неправомірності та зазначений наказ визнанню незаконним не підлягає.

У штатному розписі Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» відсутня посада уповноваженої особи з публічних закупівель, а тому суміщення посад та зміни істотних умов правці у позивача не відбулось.

Відхиляючи довід позивача про те, що вона не може представляти інтереси замовника у суді з питань, пов`язаних із здійсненням закупівель, оскільки не має юридичної освіти та не є адвокатом, суд послався на те, що Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» розділ XV Перехідні положення доповнено п. 16-1 підпунктом 11, яким передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 13-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Ритуальна служба спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» є підзвітною та підконтрольною виконавчому органу Київської міської державної адміністрації. Таким чином, станом на день винесення наказу № 2 від 11 січня 2019 року ОСОБА_3 як уповноважена керівником служби особа може представляти інтереси відповідача в суді.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Пунктами третім та четвертим статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.

Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Зміною істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, викликаною змінами в організації виробництва і праці, визнається раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і впровадження передових методів тощо (пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

Зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку із зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці.

У справі, яка переглядається відбулись зміни в організації виробництва і праці унаслідок прийняття Верховною Радою України Закону № 922-VIII«Про публічні закупівлі», на виконання якого у відповідача введена нова форма організації праці, а саме спірним наказом визначена відповідальна особа з організації та проведення допорогових закупівель - ОСОБА_1 , оскільки у штатному розписі відсутня посада уповноваженої особи з публічних закупівель.

ОСОБА_1 працює у відповідача на посаді головного бухгалтера і відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі, Примірного Положення про тендерний комітет або уповноважену особу (осіб), затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.03.2016 року № 557, засади діяльності та функції Уповноваженої особи з публічних закупівель найбільш властиві завданням та обов`язкам головного бухгалтера.

ОСОБА_1 погодилась виконувати роботуУповноваженої особи з публічних закупівель, за наявності трьох умов: прийому-передачі всіх документів особою, яка займалась закупівлями раніше; обладнання робочого місця всією необхідною технікою та доступом до системи; після проходження навчання з питань організації закупівель, про що власноруч зазначила про це у спірному наказі і ці умови як було встановлено судом I інстанції, підтверджуються матеріалами справи, були виконані відповідачем.

Вказані обставини визнані сторонами та відповідно до ст. 82 ч. 1 ЦПК України звільнені від доказування.

За вказаних вище обставин зміна істотних умов праці ОСОБА_1 відбулась законно, внаслідок наявності змін в організації виробництва і праці та з її згодою і недотримання попередження про зміну таких умов, виходячи з встановлених обставин не є безумовною підставою для визнання наказу незаконним .

Згідно Додатку Б Класифікатору професій ДК 003:2010 «фахівець з публічних закупівель» є окремою професією, код 24.19.2.

Відповідно до ст. 105 КЗпП України працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

Одже оскількипозивач відповідно до Закону має право надоплату за суміщення професійголовного бухгалтера та фахівця з публічних закупівель, але умови та розміри цих доплат не є предметом судового розгляду, сама по собі така обставина не може бути підставою для визнання спірного наказу незаконним.

Крім того не є предметом судового розгляду і Положення про здійснення допорогових закупівель ритуальної служби СКП «Київський крематорій», оскільки воно не оспорено у встановленому законодавством порядку.

Посилання позивача на те, що вона не має досвіду роботи у сфері закупівель не менш як два роки, як передбачено п. 3.6 Примірного Положення про тендерний комітет або уповноважену особу (осіб), затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.03.2016 року № 557, не можуть бути підставою для визнання спірного наказу незаконним, оскільки такі умови для Уповноваженої особи у сфері закупівель носять рекомендаційний характер.

Відповідно до Засад діяльності та вимог до уповноваженої особи (осіб) відсутність у позивача юридичної освіти не є перешкодою для виконання нею завдань у сфері закупівлі.

Таким чином Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Заявлені позивачем підстави та доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовую і не є достатніми для визнання спірного наказу незаконним.

Інші аргументи апеляційноїскарги на законність та обґрунтованість рішення судупершої інстанціїне впливають, його правильних по суті висновків не спростовують.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко