Справа № 216/5785/20
провадження 2-о/216/97/20
РІШЕННЯ

іменем України

08 грудня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

розглянувши, в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи її тим, що відповідно до паспорта громадянина України, вона вказана як « ОСОБА_1 ». За своє життя заявник двічі виходила заміж та розривала шлюб, при цьому змінюючи своє прізвище, тому у різних належних їй документах її прізвище змінювалося в зв`язку з розірванням або реєстрацією шлюбу, а саме: « ОСОБА_2 » російською мовою дівоче прізвище, « ОСОБА_3 » українською мовою, « ОСОБА_4 » російською мовою прізвище після реєстрації першого шлюбу, « ОСОБА_5 » українською мовою прізвище, набуте після другого шлюбу.

Нещодавно заявник звернулася за для оформлення пенсії за віком до відділення Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, але у відповідь отримала лист від заступника начальника відділу з питань перерахунків пенсій № 12 управління застосування пенсійного законодавства відділення Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області Бобух С., у якому зазначено, що для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_6 необхідно встановити в судовому порядку факт належності їй свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 01.09.1984 року, свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 15.05.1990 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 20.10.2005 року, диплома про навчання у Запорізькому медичному інституті НОМЕР_4 від 27.06.1986 року, оскільки згідно паспорту громадянина України, її дані зазначено українською мовою як « ОСОБА_1 », російською мовою зазначено як « ОСОБА_1 », а у вищезазначених документах мають місце розбіжності що до написання імені заявника на російській мові замість « ОСОБА_7 » - « ОСОБА_7 », та на українській - « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_7 ».

Крім того, заявник особисто з`ясувала, що у деяких документах на її ім`я, які також мають відношення до її професійної діяльності, і може виникнути необхідність у підтвердженні за їх допомогою її праці у певний період часу та у певному місті за фахом, є подібні невідповідності, пов`язанні з написанням її імені, а саме: посвідчення лікаря на українській мові на ім`я « ОСОБА_1 » видане 19.05.2008 року № 292-0, та посвідчення лікаря на українській мові на ім`я « ОСОБА_1 » видано 23.04.2003 року № 68/0.

У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні імені заявника на російській мові замість « ОСОБА_7 » - « ОСОБА_7 », та на українській - « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_7 », у різних належних їй правовстановлюючих документах, виданих на українській та російській мовах, виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком, оскільки вказані розбіжності у написані імені були виявлені працівниками Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, та з цієї підстави в неї не були прийняті документи для оформлення пенсії.

Оскільки будь-яким іншим чином, ніж в судовому порядку, заявник позбавлена можливості встановити факт належності деяких належних їй правовстановлюючих документів, вона змушена звернутися до суду з цією заявою в якій просить встановити факт належності їй ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних документів: свідоцтва про народження на російській мові на ім`я « ОСОБА_8 » НОМЕР_5 , від 07.03.1961 року; свідоцтва про укладення шлюбу на російській мові на ім`я « ОСОБА_9 » НОМЕР_1 від 01.09.1984 року; свідоцтва про розірвання шлюбу на російській мові на ім`я « ОСОБА_10 » НОМЕР_2 від 15.05.1990 року; свідоцтва про розірвання шлюбу на українській мові на ім`я « ОСОБА_1 » серія НОМЕР_3 від 20.10.2005 року; диплома про навчання у Запорізькому медичному інституті (на українській мові на ім`я « ОСОБА_10 » НОМЕР_4 від 27.06.1986 року; посвідчення лікаря на українській мові на ім`я « ОСОБА_1 » видано 19.05.2008 року № 292-0, посвідчення лікаря на українській мові на ім`я « ОСОБА_1 » видано 23.04.2003 року № 68/0.

Заявник у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні наполягала.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надали на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутністю їх представника.

Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Матеріалами справи встановлено наступне:

Як вбачається з паспорту громадянина України НОМЕР_6 , виданого Центрально-міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 08.07.2002 року, заявник українською мовою зазначена як « ОСОБА_1 », російською мовою зазначена як « ОСОБА_1 » (а.с.4);

Згідно даних довідки про присвоєння індефікаційного номера заявник українською мовою зазначена як « ОСОБА_1 » (а.с.8);

Відповідно свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 07.03.1961 року, заявник на російській мові вказана як « ОСОБА_8 » (а.с.9);

У свідоцтві про укладення шлюбу на російській мові НОМЕР_1 від 01.09.1984 року, заявник записана як « ОСОБА_8 », після укладення шлюбу « ОСОБА_4 » (а.с.10);

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 15.05.1990 року на російській мові дані заявника зазначені « ОСОБА_10 » (а.с.11);

У свідоцтві про шлюб НОМЕР_7 від 19.03.1993 року на російській мові заявник записана « ОСОБА_10 » (а.с.12);

У свідоцтві про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 20.10.2005 року на українській мові запис що до даних заявника зроблено наступним чином « ОСОБА_1 » (а.с.13);

Трудова книжка, заповнена на російській мові, видана на ім`я « ОСОБА_8 », на першому аркуші зазначені наступні прізвища заявника, які змінювалися після розірвання та реєстрації нею шлюбу: « ОСОБА_4 », « ОСОБА_5 » (а.с.14-19);

У дипломі про навчання заявника у Запорізькому медичному інституті, виданому на українській мові, ЖВ № 982885 від 27.06.1986 року, дані заявника зазначені як « ОСОБА_10 » (а.с.20);

Відповідно до листа заступника начальника відділу з питань перерахунків пенсій № 12 управління застосування пенсійного законодавства відділення Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області Бобух С., зазначено, що для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на ім`я ОСОБА_11 , вона повідомлена про необхідність встановити в судовому порядку факт належності їй деяких правовстановлюючих документів (а.с.21);

У відповіді на запит ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ректора Запорізького державного медичного університету професора Ю.М. Колесника, підтверджено факт навчання ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримання нею диплома спеціаліста НОМЕР_4 від 27.06.1986 року у цьому вищому навчальному закладі (а.с.22);

Згідно двох посвідчень лікаря виданих на українській мові від 19.05.2008 року № 292-0, та від 23.04.2003 року № 68/0, дані заявника вказані як « ОСОБА_1 » (а.с.24).

Таким чином, відмінність у написанні ім`я на російській мові замість « ОСОБА_7 » - « ОСОБА_7 », та на українській - « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_7 », дійсно має місце в документах, що стосуються особи заявника.

З практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах імен під впливом їх російської вимови або під графічним впливом записів російською мовою.

На сьогоднішній день в українській мові варіант написання імені « ОСОБА_7 » вважається основним, оскільки написання саме в такій формі найбільш розповсюджене. « ОСОБА_7 » (російською мовою « ОСОБА_7 ») ця форма імені вважається більш розмовною, але на сьогоднішній день також широко використовується в офіційній мові. В офіційних документах слід обов`язково використовувати той варіант, який зафіксований в паспорті людини, оскільки фактично ці дві форми в юридичному сенсі вважаються різними іменами.

З урахуванням зазначеного, ім`я заявника у вищевказаних документах, попри розбіжності в написанні, є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення.

У зв`язку з вищевикладеним, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для упорядкування та приведення у відповідність до вказаних у паспорті даних, а встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч. 1 ст. 273 ЦПК (п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, п. 51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 12, 76-78, 81, 258, 263, 268, 272, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючих документів: свідоцтва про народження на російській мові на ім`я « ОСОБА_8 » НОМЕР_5 , від 07.03.1961 року; свідоцтва про укладення шлюбу на російській мові на ім`я « ОСОБА_8 » НОМЕР_1 від 01.09.1984 року; свідоцтва про розірвання шлюбу на російській мові, у якому дані зазначені як « ОСОБА_10 » НОМЕР_2 від 15.05.1990 року; свідоцтва про розірвання шлюбу на українській мові, у якому дані зазначені як « ОСОБА_1 » серія НОМЕР_3 від 20.10.2005 року; диплома про навчання у Запорізькому медичному інституті на українській мові на ім`я « ОСОБА_10 » НОМЕР_4 від 27.06.1986 року; посвідчення лікаря на українській мові на ім`я « ОСОБА_1 » видано 19.05.2008 року № 292-0, посвідчення лікаря на українській мові на ім`я « ОСОБА_1 » видано 23.04.2003 року № 68/0.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , паспорт НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області м. Дніпро, вул. Набережна Пермоги, буд. 26.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов