Справа №225/7198/20
Провадження №2-о/225/532/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Соляник А.В. розглянув матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Донецьк.

Вказана заява повинна відповідати вимогам, встановленими ст. 175,177 ЦПК України.

Вивчивши заяву з додатками, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Окрім цього, всупереч, відповідно до ч.3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Однак, всупереч зазначеній вимозі, у якості учасника справи було зазначено: «Довірена особа: ОСОБА_1 ».

Крім того, відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно із ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України, визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

З наведених положень закону, слід дійти висновку про те, що представником заявника у даній категорії справ може бути адвокат та його повноваження як представника мають бути посвідчені довіреністю або ордером.

Як встановлено з поданої заяви, вказану заяву подано та підписано довіреною особою.

Разом із тим, на підтвердження повноважень на підписання та подання даної заяви ОСОБА_1 до матеріалів заяви долучено лише довіреність, без підтвердження її права на зайняття адвокатською діяльністю.

Крім того, відповідно до вимог п. 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як убачається з матеріалів справи, у заяві про встановлення факту смерті не зазначено офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти заявника та його представника. Крім того, у заяві не зазначено відомі номери засобів зв`язку з заявником, а також зазначено невірне місцезнаходження заінтересованої особи 1 (Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області), а саме зазначено: вул. Дружби, буд. 22, м. Торецьк, Донецька область, однак з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходження Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області знаходиться за адресою: вул. Маяковського, буд. 2а, м. Торецьк, Донецька область.

Таким чином, відсутність зазначених відомостей щодо вірного місця знаходження заінтересованої особи 1 (Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області), офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти заявника та його представника, а також номерів засобів зв`язку з заявником позбавляє суд можливості, у разі відкриття провадження у справі, повідомити належним чином учасників справи про день, час та місце розгляду справи.

Крім того, відповідно до п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що в порушення зазначених вимог в заяві про встановлення факту смерті відсутнє підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви (заяв) до цих же заінтересованих сторін з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, в порушення вимог п. 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, в заяві про встановлення факту смерті не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заінтересованої особи 1 (Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області), реєстраційні номери облікових карток платників податків, за їх наявності або номери і серії паспортів заявника та його представника.

Відповідно до п.4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Тобто, не зазначення в заяві про встановлення факту смерті ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заінтересованої особи 1 (Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області), реєстраційних номерів облікових карток платників податків, за їх наявності або номерів і серій паспортів заявника та його представника, позбавляє суд можливості, у разі винесення рішення у справі, зазначити відповідні дані в резолютивній частині рішення.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В порушення вимог п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України в заяві некоректно сформовано зміст вимог, а саме: в прохальній частині зазначено «Встановити факт смерті».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VІ державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою,

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Статтею 18 зазначеного Закону встановлено, що про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Забезпечення органів державної реєстрації актів цивільного стану бланками свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Порядок ведення обліку і зберігання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та звітності про їх використання встановлюється Міністерством юстиції України.

Крім цього, суд також зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Оскільки отримані заявником лікарські документи про смерть є недійсними, то підставою для державної реєстрації смерті є виключно рішення суду про встановлення смерті особи в певний час.

При цьому, згідно п. 7 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 року № 1064 у разі державної реєстрації смерті, запис в реєстрі здійснюється шляхом внесення до нього таких відомостей, як зокрема місце смерті померлої особи.

Відповідно до п.п. б, в ч. 2.2.3 «Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян» № 1269/5 від 24.07.2008, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, запис у Реєстрі про смерть містить відомості про померлу особу:

-прізвище, власне ім`я, по батькові;

-стать;

-громадянство (зазначається словами, що є громадянином/громадянкою відповідної держави або особою без громадянства);

-унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності);

-дата смерті (число, місяць, рік);

-вік (зазначаються роки; у випадках, якщо це дитина віком до одного року, необхідно вказувати кількість місяців і днів);

-місце смерті (держава, область, район, місто/селище(село));

-причина смерті (обирається код Класифікатора хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 13 грудня 2019 року № 677);

-дата народження;

-місце народження (держава, область, район, місто/селище(село));

-місце проживання ( АДРЕСА_1 ;

-відомості про документи, що підтверджують факт смерті (назва документа, номер, ким виданий, дата видачі).

Однак, в порушення вищезазначених норм, в прохальній частині заяви про встановлення факту смерті не зазначено відомості про померлу особу: прізвище, власне ім`я, по батькові, стать, громадянство, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), дату смерті (число, місяць, рік), вік, місце смерті (держава, область, район, місто/селище(село)), причина смерті, дата народження, місце народження (держава, область, район, місто/селище(село)), місце проживання (держава, область, район, місто/селище(село), вулиця, будинок, квартира).

Враховуючи викладене, на виконання вимог чинного законодавства слід усунути вищенаведені недоліки, а саме в заяві про встановлення факту смерті вказати:

-вірне найменування учасників;

-офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти заявника та його представника;

-номери засобів зв`язку з заявником;

-вірне місцезнаходження заінтересованої особи 1 (Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області);

-ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заінтересованої особи 1 (Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області);

-реєстраційні номери облікових карток платників податків, за їх наявності або номери і серії паспортів заявника та його представника;

-підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви (заяв) до цих же заінтересованих сторін з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім цього, заявнику в прохальній частині заяви необхідно коректно сформувати зміст вимог відповідно до п.п. б, в ч. 2.2.3 «Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян», а також долучити до матеріалів справи документи, які б підтверджували повноваження ОСОБА_1 на представництво ОСОБА_2 в розумінні ч. 1ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

У разі не виправлення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернена заявнику у відповідності зі ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.175,177,185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, - десять днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернена.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Соляник А.В.