Номер провадження: 22-ц/813/359/20
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

переглянувши в порядку спрощеного провадження справу №523/14439/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2019 року у складі судді Малиновського О.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 16 вересня 2019 року до суду з вищевказаним позовом, вказала, що відповідач ОСОБА_2 є її батьком, який сплачував аліменти на її утримання до досягнення повноліття. Наразі вона є студенткою денного відділення Одеського автомобільно-дорожнього коледжу, термін навчання закінчується 30 червня 2020 року. Посилаючись на те, що у зв`язку з продовженням навчання потребує допомоги батьків, позивач ОСОБА_1 просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до закінчення навчання, тобто до 1 липня 2020 року (а.с.1-2).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 7 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі (а.с.23)

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, зазначивши, що є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію по інвалідності, іншого джерела доходу не має, проживає з батьками, які в силу непрацездатності за віком також потребують його допомоги, може надавати допомогу дочці в розмірі 1000,00 грн. (а.с.27-30).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в сумі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з 16 вересня 2019 року до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2020 року; стягнуто зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 764,80 грн. (а.с.58-59).

Висновок суду мотивовано тим, що батьки зобов`язані надавати повнолітній дочці, яка продовжила навчання, матеріальну допомогу, обов`язок батьків є рівним, тому з урахуванням того, що повнолітня дочка проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утримання, приймаючи до уваги встановлений законом прожитковий мінімум, суд визначив до стягнення аліменти в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, що на думку суду, буде відповідати інтересам позивача та суттєво не вплине на матеріальне становище відповідача, який в силу інвалідності не має можливості працювати.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2019 року (а.с.69-70).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі 1000,00 грн. та в силу пільги не стягувати судовий збір.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у неналежній оцінці судом його стану здоров`я та матеріального становища при визначенні розміру аліментів та безпідставності стягнення з нього судового збору в силу наявної пільги.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення в частині стягнення аліментів, скасування рішення суду в частині стягнення судового збору з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

ОСОБА_1 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 навчається в Одеському автомобільно-дорожньому коледжі Одеського національного політехнічного університету (форма навчання денна за державним замовленням), термін навчання закінчується 30 червня 2020 року (а.с.6).

Відповідно до положень статті 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина врегульовано статтею 200 СК України, відповідно до положень якої суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

В силу продовження навчання та потреби у зв`язку з цим матеріальної допомоги повнолітня ОСОБА_1 має право на утримання батьків, але виконання батьками визначеного статтею 199 СК України обов`язку ставиться в залежність від можливості ними надавати повнолітній дочці допомогу, при цьому розмір аліментів за наявності такої можливості визначається з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, зокрема, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів.

ОСОБА_2 визнає свій обов`язок як батька по утриманню повнолітньої дочки, яка продовжила навчання, проте вказував та вказує на те, що розмір такої допомоги може становити не більш як 1000,00 грн.

На підтвердження стану свого здоров`я та матеріального становища ОСОБА_2 надав докази встановленої йому інвалідності 2 групи довічно (Довідка СМЕК від 13 липня 2016 року), отримання ним пенсії по інвалідності з 2008 року, яка, зокрема, станом на вересень 2019 року становила 2000,00 грн.

В справі відсутні докази наявності у ОСОБА_2 інших, крім отримуваної пенсії по інвалідності, інших доходів (заробітку).

Суд першої інстанції встановив обставини справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, проте надав неналежну оцінку доказам стану здоров`я та матеріального становища ОСОБА_2 як платника аліментів, оскільки наявність у особи інвалідності, встановленої довічно, є суттєвою обставиною у визначенні розміру аліментів, відтак, у такому разі слід було зважити на те, що відповідач погоджувався сплачувати аліменти в розмірі 1000,00 грн., що становить половину розміру отримуваної ним пенсії.

У розумінні положень статті 199 СК України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжили навчання, ставиться в залежність від можливості батьків надавати матеріальну допомогу. В силу повноліття та працездатності повнолітня дочка, син мають також реалізовувати й власну можливість мати дохід.

В справі, що переглядається, відсутні докази, які б вказували на те, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу у розмірі, більшому ніж 1000,00 грн., відтак, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає зміні шляхом присудження до стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 1000,00 грн.

Відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач ОСОБА_2 має інвалідність 2 групи, що в силу положень статті 5 Закону України «Про судовий збір» надає йому пільги щодо сплати судового збору, відтак, в силу положень частини 6 статті 141 ЦПК України витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви, від сплати яких звільнена позивач, підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Дане є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення зі ОСОБА_2 судового збору.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2019 року змінити в частині стягнення аліментів, скасувати в частині стягнення судового збору.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 16 вересня 2019 року до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2020 року.

Витрати по оплаті судового збору підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 березня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова