Провадження № 2/638/5409/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 грудня 2020 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Аркатова К.В., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Однак зазначена позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду, так як не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Таким чином, за позовною вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивач звільнений від сплати судового збору згідно чинного законодавства.

Разом з тим, в постанові від 26 квітня 2018 року у справі №162/941/16-ц Верховний Суд зазначив, що тлумачення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Суд дійшов висновку, що правильним є висновок апеляційного суду про те, що позивач у справі про поновлення на роботі та про стягнення моральної шкоди, на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не звільнений від сплати судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди, і судовий збір у цій частині підлягає сплаті на загальних підставах.

За змістом приписів статей 94,116,117 Кодексу законів про працю України та статей 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (або затримки розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку (або за весь час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18), та в ухвалі Верховного Суду від 01 жовтня 2020 у справі № 456/2212/19 (провадження № 61-13654ск20).

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплати судовий збір за вимогою щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 840,80 грн та за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 840,80 грн та надати докази сплати або надати документи, які відповідно до законодавства України підтверджують звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, позовна заява повинна містити в собі: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, пункт перший прохальної частини позову не конкретизований, зокрема зазначено про інші підстави, а не конкретні обставини. В пункті 2,3 прохальному частини позову позивачем не вказано суми, які останній просить стягнути з відповідача.

Крім того, позивач в прохальній частині позову просить витребувати у відповідача інформацію, проте, клопотання про витребування доказів подається окремим письмовим клопотанням із зазначенням відомостей і в порядку визначеному ст. 84 ЦПК України.

А відтак позивачу необхідно усунути вищевказані недоліки шляхом надання уточненої позовної заяви та клопотання про витребування доказів складене відповідно до вимог ст.84 ЦПК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст.175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Керуючись статями 175,185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В.Аркатова