Справа № 185/1404/20
Провадження № 2-о/185/130/20
У Х В А Л А

про повернення заяви

13 березня 2020 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання осіб безвісно відсутніми

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, відповідно до якої просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є батьками малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - безвісно відсутніми.

Ухвалою від 02 березня 2020 року заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху та запропоновано заявнику усунути вказані в ухвалі недоліки, шляхом надання уточненої заяви із зазначенням обставин, на які суд вказує у цій ухвалі.

Так, відповідно до положень ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справи за участю заявника, свідків, зазначених у заяві.

У порушення зазначених вимог закону заявник не вказав, з якого саме часу просить визнати безвісно відсутніми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не вказав дати народження останніх, не зазначив обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичних осіб, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати їх загибель від певного нещасного випадку, не надав докази на підтвердження зазначених обставин, не вказано свідків, які б підтвердили безвісну відсутність осіб.

Також, заявником у заяві не зазначено докази в підтвердження відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в місці їх постійного проживання протягом одного року, так як відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Ухвала про залишення заяви без руху отримана заявником 06 березня 2020 року, згідно поштового повідомлення.

12 березня 2020 року позивачем до суду надано лист, до якого додані копія відповіді Павлоградського ВП ГУПН в Дніпропетровській області від 11.03.2016 року, копія акту органу внутрішній справ від 27.07.2016 року, копію рішення виконкому Павлоградської міської ради від 23.11.2016 року.

Таким чином, позивач не усунув недоліки, а саме не надав суду уточнену заяву із зазначенням обставин, на які суд вказав в ухвалі про залишення заяви без руху від 02 березня 2020 року, а саме не вказав, з якого саме часу просить визнати безвісно відсутніми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не вказав дати народження останніх, не зазначив обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичних осіб, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати їх загибель від певного нещасного випадку, не надав докази на підтвердження зазначених обставин, не вказано свідків, які б підтвердили безвісну відсутність осіб.Також, заявником у заяві не зазначено докази в підтвердження відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в місці їх постійного проживання протягом одного року.

Суд зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання заявником певного процесуального алгоритму, що в даному випадку передбачений ЦПК України.

Оскільки процесуальним законом чітко встановлені вимоги до оформлення заяви, судом в ухвалі про залишення заяви без руху наголошено на необхідності усунення конкретних недоліків заяви, а заявник, отримавши та ознайомившись із такою ухвалою, у наданий судом термін вказані недоліки не усунув, тому заяву суд вимушений вважати неподаною і повернути заявнику, відповідно до вимог ст.. 185 ЦПК України.

Одночасно із цим суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 185 ЦПК України -

У Х В А Л И В:

Завяу ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання осіб безвісно відсутніми подружжя вважати не поданою та повернути позивачу, роз`яснивши право повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (проголошення).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст.. 354 ЦПК України.

Cуддя: В. О. Головін