Справа № 697/2982/19
Провадження № 2/697/137/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Хорошун О.М ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат та аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат та аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала, що від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згодом рішенням суду шлюб було розірвано. Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. За досить довгий період матеріальної допомоги на дитину відповідач не надає, незважаючи на неодноразові її звернення до відповідача. Відповідач інших дітей не має, непрацездатних батьків також не має, аліментів нікому не платить. Має змогу сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; крім того просила стягнути з відповідача додаткові витрати на сина в розмірі 1285 грн., стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

14.01.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що добровільно надає допомогу на утримання дитини. Вказував, що позивач не надає жодного доказу, що неповнолітня дитина отримує всі належні умови для розвитку та що позивач витрачає грошові кошти на дитину. Зазначив, що відповідач іншого доходу крім того, що отримує заробітну плату у ТОВ «Будпартнер+» не має, сплачує аліменти на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку, є учасником АТО та на даний час хворіє. Не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується додаткових витрат на утримання дитини, просив суд відмовити в задоволенні даної вимоги за недоведеністю.

20.01.2020 представник позивача надав відповідь на відзив в якому наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Пояснив, що твердження відповідача щодо надання доказів витрат грошових коштів на дитину не стосується предмету спору даної справи. 08.07.2017 набула чинності редакція СК України, згідно якої відпала потреба визначення способу стягнення аліментів в залежності від того чи має відповідач постійний заробіток (дохід) або ж у нього нерегулярні, мінливі заробітки. Також зазначив, що виписка, надана відповідачем із медичної картки стаціонарного хворого, жодним чином не вказує на теперішній стан здоров`я відповідача, оскільки вона лише підтверджує факт перебування відповідача у 2016 році на стаціонарному лікуванні у м. Києві. Розмір аліментів в сумі 3000,00 грн. та додаткові витрати в розмірі 1285 грн. є обгрунтованим та достатнім для забезпечення розвитку дитини.

29.01.2020 до суду надано заперечення на відповідь представника позивача на відзив в якому проти задоволення позову заперечувала представник відповідача та просила взяти до уваги позицію відповідача стосовно утримання аліментів на його сина в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Та просила врахувати ті обставини , що відповідач іншого доходу крім того, що отримує заробітну плату у ТОВ «Будпартнер+» не має, сплачує аліменти на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку, є учасником АТО та на даний час хворіє. При прийняття рішення витрати на правову допомогу просила задовольнити частково пропорційно задоволених позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, підтримала позицію, викладену в письмовому відзиві та запереченні.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено те, що в 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 19.09.2017 (а.с.11), що сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття.

За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Беручи до уваги наведене і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обоюдного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини по її утриманню та підлягають стягненню з відповідача з моменту подання позивачем позовної заяви до суду, тобто з 21.11.2019 до досягнення дитиною повноліття.

Крім цього, зазначення того, що аліменти на утримання дитини мають бути не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, має місце у тому разі, якщо аліменти стягуються у виді певної частки від доходу заробітку платника аліментів, а не при визначенні виду стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Що стосується позовної вимоги про стягнення додаткових витрат в розмірі 1285 грн. то слід зазначити наступне.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків. з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину. що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані трати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Тобто, факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений.

На підтвердження понесених витрат позивачем не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів, які підтверджують дані обставини.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З цих підстав, суд вважає правильним у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення додаткових витрат слід відмовити.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 82, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 184,185 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат та аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 21.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 , витрати на правову допомогу в розмірі 1050,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.03.2020.

Головуючий підпис Г . С . Русаков