Справа № 423/198/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року

Попаснянський районий суд Луганської області

в складі:

головуючого судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Попаснянський районний центр зайнятості про встановлення факту припинення трудових відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин з роботодавцем.

В обгрунтування позову зазначив, що 05.02.2014 року між ним та ФОП ОСОБА_2 укладено безстроковий договір, згідно якого його було прийнято на посаду чергового переправи (паромщиком).

У зв`язку із проведенням антитерористичної операції у липні 2014 року ФОП припинила роботу, а її місцезнаходження невідомо. ОСОБА_2 , як ФОП зареєстрована у м.Голубівка (Кіровськ), тобто на території, яка не підконтрольна українській владі, а тому поїхати туда або направити листа із заявою про звільнення не є можливим, оскільки такі відправлення на вказану територію не приймаються.

З липня 2014 року ОСОБА_2 припинила виплату заробітної плати та не забезпечує безпечними умовами праці, фактично трудовий договір розірвано.

Тому, заявник просить суд встановити факт припинення трудових відносин між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , зареєстрований Кіровським міським центром зайнятості на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, з 30 червня 2014 року.

Заявник в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Заінтересована особа - Попаснянський районний центр зайнятості був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, представник заінтресованої особи в судове засідання не з`явився, заперечень щодо поданої заяви не надавав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Предметом даного судового розгляду являється вимога особи про встановлення факту, що має юридичне значення, який породжує для заявника юридичні наслідки, а саме: припинення трудових відносин із роботодавцем, в зв"язку із проведенням АТО на території Луганскої області, з метою належного оформленння свого трудового стажу, що регулються положеннями Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу законів про працю України.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що сторонами трудового договору є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, якому й надано право звільнення працівників у певних умовах.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як передбачено п.1 ч.1 ст. 23 КЗпПУкраїни, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Згідно до ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Згідно ч.1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на новее місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Враховуючи визначені правові положення, суд зазначає наступне.

Згідно паспорту ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з трудової книжки заявника серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 згідно трудового договору № 0, зареєстрованого 06.02.2014 року у Кіровському міському центрі зайнятості прийнятий на роботу черговим переправи (паромщиком) до ФОП ОСОБА_2 ( а.с.4).

Згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_2 зареєстрована 21.04.2005 р., номер запису 1 386 000 НОМЕР_2 . ( а.с.12-14). Відомостей щодо терміну, до якого ФОП перебуває на обліку в органі міндходів за місцем попередньої реєстраці, в процесі припинення підприємницької діяльності ФОП не має.

Отже, суд вважає, що подана заява є обгрунтованою та доведеною заявником належними доказами.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані по справі докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що заявник на теперішній час позбавлений можливості належно повідомити роботодавця про бажання розірвати трудовий договір, оскільки місце знаходження роботодавця - місто Голубівка (Кіровськ) є тимчасово окупованою територією України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, заявник позбавлений можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку, розірвати укладений між ним та ФОП ОСОБА_2 трудовий договір за власною ініціативою, суд вважає за можливе встановити факт припинення ОСОБА_1 трудових відносин з роботодавцем - ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 5 ч.1 п.п.21 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно, тому судові витрати у даній справі необхідно конпенсувати за рахунок держави, відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 38 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 247, 258, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Попаснянський районний центр зайнятості про встановлення факту припинення трудових відносин - задовольнити.

Встановити факт припинення трудових відносин за безстроковим трудовим договором № 0 від 06.02.2014 року, укладеного 05 лютого 2014 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, в порядку ст.273 ЦПК України.

Суддя А.В.Архипенко