Справа № 214/2031/15-ц
6/214/56/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Малаховської І.Б.,

за участю:

секретаря Перог Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить замість втраченого оригіналу виконавчого листа № 2/214/2057/15 у цивільній справі № 214/2031/15 за її позовом до ФОП ОСОБА_2 видати дублікат виконавчого листа про стягнення на її користь суму заборгованості у розмірі 11000 грн. 00 коп. та судового збору в розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2016 року стягнення з ФОП ОСОБА_2 на її користь суму заборгованості у розмірі 11000 грн. 00 коп. та судового збору в розмірі 243,60 грн.

Після ухвалення зазначеного рішення вона отримала виконавчий лист, який було пред`явлено нею до виконання у 2016 році до Саксаганського відділу ДВС .

Згідно листа Саксаганського відділу ДВС від 26.12.2018 року на виконанні у відділі знаходився виконавчий лист № 2/214/2057/15 в період з 15.03.2016 року по 27.12.2019 рік. Потім було винесено про повернення виконавчого листа стягувану і направлено його поштою на її адресу. Але вказаний лист на її адресу так і не дійшов. Таким чином при пересилці виконавчий лист було втрачено.

Заявник ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Інші учасники судового засідання будучи належним чином повідомлені до зали судового засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

За даних обставин з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи суд вважає за можливе питання про видачу дублікату виконавчого листа вирішити за відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши вимоги заяви, письмові матеріали справи, приходить до такого висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 30 вересня 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення яким стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 11000,00 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. ( а.с.38-39).

Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2016 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області накладено арешт на все майно належне боржнику ОСОБА_3 ( а.с.54).

Згідно листа Саксаганського відділення ДВС міста Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 26.12.2016 року № 13.13-34/56007 вбачається, що після звільнення державного виконавця Карповської Н.О. виконавче провадження № 50492720 передано державному виконавцю Голошаповій Н.В., а після неї державному виконавцю Гливук М.І.

Державним виконавцем Голошаповою Н.В., керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», 11.01.2018 року направлено до суд подання про розшук боржника . Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2018 року боржника ОСОБА_2 оголошено в розшук.

Станом на 27.12.2018 року боржника не розшукано, тому державним виконавцем Гливук М.І. 27.12.2018 року направлено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а постанову разом з оригіналом виконавчого документа направлено стягувачу, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції ( а.с.79-80; 81).

Відповідно до п.9) ч. 1 ст. 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства в Україні

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Так, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Вищезазначена постанова разом з оригіналом виконавчого документа була надіслана стягувачу, однак під час пересилки поштою була втрачена.

Беручи до уваги, що оригінал виконавчого листа 2/214/2057/15 від 27.01.2016 року втрачено, заявник з заявою по видачу дубліката виконавчого листа звернулась в межах строку пред`явлення до виконання, визначеного ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст.ст.351-353, 431, 433, п.п.15, 17.4 Перехідних положень ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листазадовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа 2/214/2057/15 виданого 27.01.2016 року про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 11000 ( одинадцять тисяч) гривень 00 коп. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Дублікат виконавчого листа видати після набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя І.Б. Малаховська