Справа № 585/2876/20
Номер провадження 2/585/1021/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.

Справа № 585/2876/20, провадження № 2/585/1021/20

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у залі судових засідань у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про стягнення боргу за кредитом спадкодавця.

Представник позивача: Савіхіна Анастасія Миколаївна, яка діє на підставі довіреності № 3451-К-Н-О від 29 липня 2019 року.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернулося АТ КБ «Приватбанк», інтереси якого представляє Савіхіна А.М., з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця у розмірі 18799,79 грн. та 2102 грн. сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 21.11.2011 року, підтвердивши таким чином згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві. ОСОБА_3 була повністю проінформована про умови кредитування АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позичальнику було видано кредитну картку, відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт 4500 грн. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшувався до 2000 грн. Виконання Позичальником договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Спадкоємцем, який постійно проживав із ОСОБА_2 є ОСОБА_1 16.05.2020 року Банком була направлена претензія до приватного нотаріуса Ганзі О.Б. та 20.02.2020 року отримана відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємці померлого Позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Таким чином спадкування відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини. При цьому згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 16.05.2020 року до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію, згідно якого позивачем пред`явлено вимоги щодо повернення кредитних коштів, яка виконана не була. Станом на дату смерті ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором б/н від 21.11.2011 року становить 18799,79 грн., з якої: 18799,79 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Тому просять стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом спадкодавця у вказаному розмірі та 2102 грн. сплаченого судового збору.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

До позовної заяви додано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

17 листопада 2020 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про дату час розгляду справи повідомлено (а.с. 85,86).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлено відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки судова повістка направлялася за адресою, де він зареєстрований згідно довідки Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області № 04-05/10802 від 16.11.2020 року (а.с.78,95).

Крім того, ОСОБА_1 повідомлений про дата та час розгляду справи через оголошення веб-порталі судової влади України (а.с.89).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

21.11.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір із ОСОБА_2 , згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві зазначено, що відповідач згодна, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві. Вона повністю проінформована про умови кредитування АТ КБ «Приватбанк», які були надані для ознайомлення в письмовій формі (а.с.23).

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» Позичальнику було видано кредитну картку, відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт 4500 грн. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшувався до 2000 грн. (а.с.22).

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.24,25-50).

Відповідно до п.п. 1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, по перевиплатах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла в м. Ромни Сумської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.55).

21.01.2020 року АТ КБ «Приватбанк» на адресу приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Ганзі О. Б. направлено претензію кредитору у порядку ст. 1281 ЦК України, що стверджується самою Претензією та Реєстром поштових відправлень рекомендованих листів претензій кредитора № gnk20200128_153339 (а.с.56 зв., 57).

На Претензію кредитора приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу Ганзя О. Б. повідомила, що заяву про кредитні вимоги до спадкоємців зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 04.02.2020 року за № 24 і долучено до матеріалів спадкової справи № 75/2018 та повідомлено спадкоємців ОСОБА_2 (а.с.58).

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Дата внесення запису - 27.04.1988 (а.с. 52-53).

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дата внесення запису - 19.10.1999 (а.с. 54-55).

29.04.2020 року на адресу ОСОБА_1 направлено лист-претензію щодо погашення заборгованості за кредитом спадкодавця ОСОБА_2 в розмірі 18799,79 грн., що стверджується листом-претензією та Реєстром поштових відправлень (а.с.59,60-63).

Вказана претензія відповідачем не виконання, заборгованість за кредитним договором ОСОБА_2 не погашена.

З копії спадкової справи № 75/2018 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_4 - онук ОСОБА_2 (а.с.4), на підставі якої зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 62916489, що стверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 53123275 від 30.08.2018 року (а.с.106 зв.)

Зі свідоцтва про право власності на житло від 14 березня 2006 року вбачається, що квартира АДРЕСА_2 , на праві спільної власності належить ОСОБА_2 1/2 ч., ОСОБА_1 1/2 ч. (а.с.123).

Вказана обставина також стверджується довідкою КП «Роменське МБТІ» № 1185 від 26.12.2018 року (ас.124).

Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , виданий ОСОБА_4 (а.с.125-126).

Згідно заповіту, посвідченого 23 лютого 2018 року приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 275 ОСОБА_2 належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , заповідала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.127).

08 лютого 2019 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_2 , 1957 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.138).

07.02.2020 року приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу Ганзя О. Б. повідомила ОСОБА_4 про наявність претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк» про майнові вимоги до спадкоємців ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кредитним договором б/н від 21.11.2011 року в сумі 18799,79 грн. (а.с.149).

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості спадкодавця, які врегульовані нормами Глави 71 та Глави 87 Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом:

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З аналізу ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України вбачається, що у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1269 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим зазначена норма застосовується в разі дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини,пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Згідно з п.2.1. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, претензії кредиторів.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, дійшов наступного висновку.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України 2004 року).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена також в Постановах ВСУ від 07 жовтня 2010 року у справі № 705/3876/18 та від 19 серпня 2020 року у справі № 639/6295/16-ц.

Крім того, частиною 1 статті 33 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З аналізу вищезазначених норм права, законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому, слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).

Позивачем у поданій до суду позовній заяві про стягнення боргу за кредитом спадкодавця від 16.10.2020 року зазначено відповідачем ОСОБА_1 .

В той же час спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 , який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після її смерті.

Позивач, пред`являючи позов до ОСОБА_1 вважав, що останній є спадкоємцем, оскільки був зареєстрований за однією адресою із ОСОБА_2 на час її смерті. Проте позивач не врахував, що ОСОБА_1 був зареєстрований у належній йому на праві власності квартирі, що не є наслідком прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином ОСОБА_1 являється неналежним відповідачем у даній справі.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Позивачем не подано заяву про відмову від позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 або про заміну неналежного відповідача чи залишення без розгляду позовних вимог до ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи визначений позивачем склад учасників справи, та той факт, що суд позбавлений можливості вирішити спір по суті, оскільки нормами процесуального права не передбачено право суду самостійно здійснення заміни відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволені заявлених позовних вимог.

Така правова позиція викладена також в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» та в Постанові Великої палати Верховного суду України від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13,19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом спадкодавця, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Роменський міськрайонний суд.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, .

Представник позивача: Савіхіна Анастасія Миколаївна, адреса реєстрації: 49086, Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Глібова, 26, паспорт серії НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складене 11 грудня 2020 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова