справа №619/354/20
провадження №2/619/474/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2020 року Дергачівський районний суд
Харківської області
у складі: головуючого судді - Якименко Л.О.
за участю: секретаря судового засідання - Герасименко А.С.
розглянув у підготовчому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Безруківської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом.
бВ С Т А Н О В И В:
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Безруківської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування позову позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилаються на те, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить матері позивачів ОСОБА_3 в цілому, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Безруківської сільської ради народних депутатів 20.06.1989, на підставі рішення виконкому Безруківської сільської ради народних депутатів №208 від 20.06.1989, зареєстрованого в Дергачівському міжміському БТІ 30.06.1989 і записаного в реєстрову книгу№3 за реєстровим №435.
Згідно Інформаційної довідки Слатинського КПТІ «Інвентаризатор» від 03.12.2019 за №29/Б, при оформленні свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, була допущена помилка, а саме: замість «будинок АДРЕСА_2 було помилково АДРЕСА_3 ».
Ким була допущена дана помилка та з вини кого, позивачам по справі не відомо.
Згідно довідки, виданої виконкомом Безруківської сільської ради народних депутатів 20.02.1989 №159, вказано, що ОСОБА_3 належить будинок АДРЕСА_2 .
В подальшому, згідно рішення виконкому Безруківської сільської ради №255 від 12.12.2000, нумерацію будинку АДРЕСА_2 було змінено на АДРЕСА_4 .
Мати позивачів ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері спадщину прийняли позивачі, а саме її діти (сестра і брат), як єдині спадкоємці, шляхом вступу в управління спадковим майном згідно ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції ЦК України 1963 року), так як після смерті матері позивачі підтримували і підтримують на даний час будинок в технічно справному стані, так як будинок 1960 року побудови та вимагав постійного поточного ремонту.
Батько позивачів, а чоловік їх матері - ОСОБА_4 , помер раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.11.1986, яким ОСОБА_3 оформила спадкову Ѕ частину житлового будинку після смерті чоловіка.
Крім того, 30.03.2004 позивачі звернулися з заявами про прийняття спадщини до Дергачівської державної нотаріальної контори, про що надають витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Тобто спадщину позивачі прийняли фактично і юридично в передбачений законом строк. Таким чином, відповідно до закону, позивачі вважаються спадкоємцями, які прийняли спадщину.
За своє життя 19.12.1996, мати позивачів ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося на день смерті останньої своїм дітям в рівних долях, тобто позивачам по справі.
На даний час позивачі не можуть оформити на себе спадщину, так як нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори позивачам відмовила та надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.12.2019 за №2564/02-31. Причиною відмови стала плутанина з номером спадкового будинку, яка була допущена Безруківською сільською радою при оформленні права власності на матір в 1989 році, а саме у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок помилково було вказано «будинок АДРЕСА_3 , а потрібно було АДРЕСА_5 вірно АДРЕСА_2 ».
На даний час Безруківською сільською радою дана нумерація вже законно була змінена в 2000 році, згідно рішення виконкому Безруківської сільської ради №255 від 12.12.2000, нумерацію будинку АДРЕСА_2 було змінено на АДРЕСА_4 .
В силу того, що право позивачів на оформлення спадщини було порушено з вищевказаних підстав та обставин, які від позивачів не залежали, позивачі змушені звернутися за захистом з даним позовом до суду.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, в поданих до суду заявах позов підтримали повністю, просили позов задовольнити. Розгляд справи просили проводити без фіксації технічними засобами та за їх відсутністю, що суд вважає за можливе.
Представник Безруківської сільської ради Дергачівського району Харківської області відповідач у справі в судове засідання не з`явився, згідно наданої суду заяви сільський голова Шабалтас М.І. просив справу розглядати без присутності представника Безруківської сільської ради Дергачівського району Харківської області, проти позову не заперечував.
Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.
З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому засіданні.
Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Частинами 1, 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 в цілому, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Безруківської сільської ради народних депутатів 20.06.1989, на підставі рішення виконкому Безруківської сільської ради народних депутатів №208 від 20.06.1989, зареєстрованого в Дергачівському міжміському БТІ 30.06.1989 і записаного в реєстрову книгу№3 за реєстровим №435.
Згідно Інформаційної довідки Слатинського КПТІ «Інвентаризатор» від 03.12.2019 за №29/Б, при оформленні свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, була допущена помилка, а саме: замість «будинок АДРЕСА_2 було помилково АДРЕСА_3 ».
Ким була допущена дана помилка та з вини кого, позивачам по справі не відомо.
Згідно довідки, виданої виконкомом Безруківської сільської ради народних депутатів 20.02.1989 №159, вказано, що ОСОБА_3 належить будинку АДРЕСА_4 .
В подальшому, згідно рішення виконкому Безруківської сільської ради №255 від 12.12.2000, нумерацію будинку АДРЕСА_2 було змінено на АДРЕСА_4 .
Мати позивачів ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері спадщину прийняли позивачі, а саме її діти (сестра і брат), як єдині спадкоємці, шляхом вступу в управління спадковим майном згідно ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції ЦК України 1963 року), так як після смерті матері позивачі підтримували і підтримують на даний час будинок в технічно справному стані, так як будинок 1960 року побудови та вимагав постійного поточного ремонту.
Батько позивачів ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.11.1986, яким ОСОБА_3 оформила спадкову Ѕ частину житлового будинку після смерті чоловіка.
30.03.2004 позивачі звернулися з заявами про прийняття спадщини до Дергачівської державної нотаріальної контори, про що надають витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Тобто спадщину позивачі прийняли фактично і юридично в передбачений законом строк. Таким чином, відповідно до закону, позивачі вважаються спадкоємцями, які прийняли спадщину.
За своє життя 19.12.1996 мати позивачів ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося на день смерті останньої своїм дітям в рівних долях, тобто позивачам по справі.
Позивачі не можуть оформити на себе спадщину, так як нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори відмовила та надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.12.2019 за №2564/02-31. Причиною відмови стала плутанина з номером спадкового будинку, яка була допущена Безруківською сільською радою при оформленні права власності на матір в 1989 році, а саме у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок помилково було вказано «будинок АДРЕСА_3 , а потрібно було АДРЕСА_5 вірно АДРЕСА_2 ».
На даний час Безруківською сільською радою дана нумерація вже законно була змінена в 2000 році, згідно рішення виконкому Безруківської сільської ради №255 від 12.12.2000, нумерацію будинку АДРЕСА_2 було змінено на
АДРЕСА_6 Цивільного кодексу України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права.
Згідно ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.
Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року ), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.
Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
На підставі ст.ст. 524, 529, 534, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), керуючись ст.ст. 13, 77-81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, а саме на: житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 88,4 кв.м., загальною площею 123,0 кв.м. з прибудовою літ. «а4», верандою літ. «а», ганком літ. «а2», ганком літ. «а5», навісом літ. «а6», сарай літ. «Б», погріб літ. «В», сарай літ. «Г», гараж літ. «Д», вигрібну яму літ. «Е», оглядову яму літ. «Ж», вбиральню літ. «З», літній душ літ. «И», колодязь №3, колонку №4, огорожу №5-9, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, а саме на: житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 88,4 кв.м., загальною площею 123,0 кв.м. з прибудовою літ. «а4», верандою літ. «а», ганком літ. «а2», ганком літ. «а5», навісом літ. «а6», сарай літ. «Б», погріб літ. «В», сарай літ. «Г», гараж літ. «Д», вигрібну яму літ. «Е», оглядову яму літ. «Ж», вбиральню літ. «З», літній душ літ. «И», колодязь №3, колонку №4, огорожу №5-9, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з моменту оголошення рішення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Л. О. Якименко