Справа № 723/4710/19
Провадження № 2/723/411/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретарів судового засідання Петреску Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представники позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної Казначейської Служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діють представники - адвокати Сандуляк А.В. та Саламандик А.І., звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів: Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної Казначейської Служби України, зазначав, що він 14.05.2018 року був зупинений співробітниками поліції, які звинуватили його у порушенні правил дорожнього руху та склали постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Рішенням Сторожинецького районного суду від 29.01.2019 року вказану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за адмінправопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, було скасовано, а провадження по справі закрито. При винесенні рішення суд дійшов висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Вважає, що у зв`язку із незаконним рішенням співробітника УПП в Чернівецькій області йому було заподіяно майнову та моральну шкоду. Майнова шкода полягає у витратах позивача на правову допомогу по оскарженню постанови в справі про адміністративне правопорушення та становить 7500 грн. Моральна шкода відображається в психологічних переживаннях, стражданнях, які позивач зазнав внаслідок протиправного рішення співробітників УПП в Чернівецькій області, в зневірі до реформ правоохоронної системи, в розумінні незахищеності себе як громадянина України від дій співробітників поліції, яку оцінює в 3000 грн. Як на правову підставу відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилається на ст.ст.55,56 Конституції України, ст.1174 ЦК України.

Позивач просив стягнути з Державного бюджету України на його користь шкоду, завдану службовою особою УПП в Чернівецькій області в сумі 10500 грн., з яких 7500 грн. майнової шкоди та 3000 грн. моральної шкоди, а також стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Ухвалою від 12.11.2019 р. відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 09.12.2019 р. залучено до участі в справі ОСОБА_4 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 15.01.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Від представника відповідача - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Замерзляка О.В. 15.01.2020 року до суду надійшов відзив на позов, в якому він вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, посилаючись на наступне. Скасована постанова є індивідуальним актом - актом рішення суб`єкта владних повноважень, що прийнятий на виконання владних управлінських функцій, який стосується прав та інтересів визначеної в акті особи та дія якого вичерпується його виконанням. Суд скасував постанову, так як вважав, що не було зібрано достатньої кількості доказів вини позивача. При цьому жодного рішення, дії або бездіяльність будь-якої посадової особи відповідача незаконними та протиправними визнані не були, отже, відсутній сам факт протиправної дії або бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади - відповідача при здійсненні ним своїх повноважень, внаслідок якої позивач, зазнав майнової шкоди. Судові витрати, які поніс позивач, реалізуючи своє право на судове оскарження постанови про адміністративне правопорушення, які не були стягнуті судом внаслідок неналежного документального підтвердження представником позивача, не можуть бути майновою шкодою за визначенням. Щодо моральної шкоди, вважає, що позивач не вказав у позові та не довів наявність будь-якого незаконного рішення з боку відповідача, внаслідок якого позивач міг би зазнати моральних страждань, а також не надав суду жодних доказів, які б доводили сам факт наявності моральної шкоди та обґрунтовували його розмір. Посилаючись на вищевказане, просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В судове засідання позивач та його представники адвокати Сандуляк А.В. та ОСОБА_3 . повторно не з`явилися, від адвоката Сандуляк А.В. поступила заява, в якій просила цивільну справу розглянути у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України повторно не з`явився, представником УПП в Чернівецькій області Замерзляком О.В. подано заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечує проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

В судове засідання представник відповідача Державної Казначейської Служби України повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подавали.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, пояснень щодо позову не подавав.

У відповідності до ч.3 ст.211, ч.1 ст.223 ЦПК України розгляд справи проведено у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Сторожинецького районного суду від 29.01.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 БУПП в Чернівецькій області Смоляка Ю.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення позовні вимоги задоволено частково, скасовано постанову серії ВР №008561 від 14.05.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за адмінправопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАп у вигляді 510 грн. штрафу, а провадження по справі закрито. В рішенні суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат за надання правової допомоги в сумі 7500 грн. не підлягає задоволенню, так як представником позивача не надано суду всіх доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвокатами та їх вартості, а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З дублікату квитанції до прибуткового касового ордера №0002 від 08.06.2018 року вбачається, що адвокатом Сандуляк А.В. прийнято від ОСОБА_1 7500 грн. на підставі договору про надання допомоги від 08.06.2018 р.

Відповідно до розрахунку до договору про надання правової допомоги від 08.06.2018 року, підписаного адвокатами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вони в процесі надання правової допомоги ОСОБА_1 по оскарженню постанови у справі про адміністративне правопорушення надають наступну правову допомогу: ознайомлення із матеріалами справи про адміністративне правопорушення в Шевченківському районному суді м.Чернівці 2000 грн.; підготовка адміністративного позову про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі 3000 грн.; участь в судових засіданнях 2500 грн. Вартість правової допомоги становить 7500 грн. та сплачена ОСОБА_1 при укладенні договору 08.06.2018 року.

З копії договору про надання правової допомоги від 08.06.2018 року вбачається, що адвокати Саламандик А.І. та Сандуляк А.В. надають правову допомогу ОСОБА_1 з приводу представництва та захисту його прав та інтересів у судах загальної юрисдикції, адміністративних судах та господарських судах всіх ланок, правоохоронних органах та інших державних і недержавних органах, підприємствах, установах організаціях, та надають інші види правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.

Відповідно до п.3 договору обсяг і вартість наданої правової допомоги за цим договором визначається у відповідному розрахунку/розрахунках, який/які є невід`ємним(и) додатком/додатками до цього договору. В розрахунок можуть вноситись зміни за взаємною згодою сторін, залежно від складності справи. Виплати за цим договором складаються, зокрема, з суми гонорару, що виплачується клієнтом адвокатам та становить фіксований розмір або погодинну оплату, про що зазначається в розрахунку (п.3.1.а).

Представниками позивача долучено до позову попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в сумі 6000 грн., до якого додано квитанцію до прибуткового касового ордера №0074 від 30.10.2019 р. про отримання адвокатом Саламандиком А.І. від ОСОБА_1 6000 грн. на підставі договору від 08.06.2018 р.

Відповідно до п.п.8,9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди особі у результаті порушення її цивільного права регулює стаття 22 ЦК України.

Відшкодування моральної шкоди регулює стаття 23 ЦК України.

Відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади, регулюється спеціальною нормою статтею 1174 ЦК України, за змістом якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини посадових і службових осіб.

Позивач, звертаючись з вимогою про стягнення шкоди, завданої службовою особою УПП в Чернівецькій області, поділяє її на майнову в сумі 7500 грн. та моральну в сумі 3000 грн.

Як зазначає позивач, майнова шкода полягає у витратах на правову допомогу по оскарженню постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з рішення Сторожинецького районного суду від 29.01.2019 року у справі №727/6554/18, позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення розглядався судом в порядку адміністративного судочинства. Вказаним рішенням скасована постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що законодавцем визначений спеціальний порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з судовим розглядом справи, оскільки вони відносяться до судових витрат. Такі витрати при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з наведеного, суд вважає, заявлені до стягнення 7500 грн. не є шкодою, в розумінні статей 22,1174 ЦК України, оскільки позивач поніс їх на підставі договору про надання правової допомоги за надання послуг адвокатами при оскарженні в судовому порядку постанови у справі про адміністративне правопорушення, і як вбачається з розрахунку вищевказана сума відноситься до витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, для відшкодування якої встановлений спеціальний порядок.

Крім того, законодавцем чітко визначено орган та джерела його фінансування для стягнення судових витрат - бюджетні асигнування суб`єкта владних повноважень, посадова чи службова особа якого виступала відповідачем у справі.

Таким чином, не підлягають стягненню з Державного бюджету України, тобто з держави, заявлені позивачем 7500 грн.

Слід зазначити, що як вбачається з рішення Сторожинецького районного суду від 29.01.2019 року у справі №727/6554/18, позивач та адвокати, що надавали йому правничу допомогу, не скористалися можливістю відшкодування витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у встановленому законом порядку, так як не вчинили для цього процесуальних дій, визначених законом. Згідно відмітки на рішенні воно набрало законної сили 05.03.2019 р., отже стороною позивача воно не оскаржувалося, що свідчить про згоду з висновком суду про відсутність підстав для стягнення судових витрат на правову допомогу. Тобто, ризик настання наслідків, пов`язаних з невідшкодуванням вищезазначених витрат, несла саме сторона позивача, не вчиняючи передбачені законом процесуальні дії.

Виходячи з викладеного, суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення на його користь з Державного бюджету України 7500 грн. як майнову шкоду.

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн., суд вважає її необґрунтованою, виходячи з наступного.

Положеннями ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до роз`ясень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового

характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших

негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі

незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або

ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням

здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі

інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав,

у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у

порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість

продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з

оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність

причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача

та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен

з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві

моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру,

за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в

якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює

заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також

інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відшкодування моральної шкоди на підставі ст.1174 ЦК України, незалежно від вини заподіювача, є деліктною відповідальністю. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок між поведінкою останнього та заподіяною шкодою.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи докази, подані позивачем, суд вважає, що серед них не міститься таких, які б підтверджували заподіяння позивачу моральної шкоди, понесення ним психологічних переживань, страждань, внаслідок протиправного рішення співробітника УПП в Чернівецькій області, як про це вказує в позові, а також, які б підтверджували наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача шкоди. Сам по собі факт скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення без доведення вищезазначених обставин, не є достатньою підставою для відшкодування моральної шкоди. Внаслідок відсутності доказів суд позбавлений можливості встановити характер та обсяг моральних страждань, та обрахувати розмір компенсації у відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі ст.ст.16,22,23,1174 ЦК України, керуючись ст.ст. 2,5, 10,12,13,76,81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , представники позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної Казначейської Служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: