Справа № 740/5113/20
Провадження № 2/740/1574/20
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

07 грудня 2020 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» про захист прав споживачів,

установила:

30.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з посиланням на положення Закону України «Про захист прав споживачів» про визнання незаконною бездіяльність ТОВ «НіжинТеплоМережі», що полягає в ненаданні відповіді на його заяву від 14.12.2016, просить зобов`язати відповідача надати відповідь на його заяву від 21.12.2016 року. Просить про звільнення від сплати судового збору згідно ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, встановлених статтею 177 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивачем ОСОБА_1 при поданні позову судовий збір не сплачено.

Підставою звільнення від сплати судового збору позивач зазначив ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не застосовує положення Закону України «Про захист прав споживачів» та не зазначає, які саме його права як споживача порушені відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», а як на підставу позову посилається на Закон України «Про звернення громадян», тому позивачем не наведено підстав для звільнення його від сплати судового збору на підставі вказаної норми закону.

При цьому посилання позивача на те, що цей позов поданий на захист прав позивача як споживача комунальних послуг, тому на спірні правовідносини поширює дію Закон України «Про захист прав споживачів», є помилковими.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживачем згідно з цим Законом є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

ОСОБА_1 подав даний позов на захист визначеного Законом України «Про житлово-комунальні послуги» і Законом України «Про звернення громадян» права щодо отримання інформації по суті питань, порушених у його зверненні.

Реалізація особою права на звернення не наділяє її статусом споживача і не є підставою для поширення на такі правовідносини дії Закону України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин вимога позивача про звільнення його від сплати судового збору відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», є помилковими.

Згідно п.3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК.

Подання заяви до суду має відбуватися із дотриманням певних умов. Зокрема, ч.4 ст.177 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до п/п 1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги немайнового характеру при цьому судовий збір не сплачено та не подано оригіналу квитанції про сплату судового збору.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з повідомленням про це позивача і наданням йому строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.175, 177, 187 ЦПК України, суддя

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» про захист прав споживачів залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде залишена без розгляду, що не позбавляє права повторного звернення до суду з цим позовом.

Ухвала не підлягає оскарженню та набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Т.О.Гагаріна