Дата документу 16.03.2020 Справа № 313/799/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 313/799/19
Провадження №22-ц/807/757/20
Головуючий в 1-й інстанції Нагорний А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О. В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2019 року, ухвалене в смт Веселе, повний текст рішення складено 09 грудня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просила суд ухвалити рішення яким стягнути з ОСОБА_1 , на її користь, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня подачі заяви 04.07.2019 р. і до припинення останньою навчання у Мелітопольському державному педагогічному університеті імені Богдана Хмельницького, тобто до 30.06.2022 р.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2019 року,стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня подачі заяви 08.07.2019 р. і до припинення останньою навчання у Мелітопольському державному педагогічному університеті імені Богдана Хмельницького, тобто до 30.06.2022 р.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково стягнувши аліменти частково у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги не взяв до уваги той факт, що відповідач має на утриманні ще одну дитину, яка є особою з інвалідністю, і стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 в розмірі ј всіх видів заробітку відповідача, суттєво вплине на матеріальне забезпечення другої дитини відповідача.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2019 року це 192 100 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921 грн. (1921 грн. Х 100 = 192 100 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.08.2000 р. сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ( а.с.10).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.14).

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 17.04.2008 р. у справі № 2-273/08 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с.11-12).

01.09.2018 р. ОСОБА_4 вступила до Мелітопольського державного педагогічного університету імені Богдана Хмельницького, на умовах контракту на природно-географічному факультеті, за спеціальністю «право», де і навчається до теперішнього часу, що підтверджується довідкою, виданою Ректором Університету за № 05-п/816. Строк закінчення навчального закладу - 30.06.2022 р. (а.с.16).

ОСОБА_4 проживає із позивачем, що підтверджується довідкою селищної ради № 872 від 26.06.2019 р. (а.с.9).

Позивачка, згідно довідки № 01-01-33/586 від 12.11.2019 р. працює у Веселівській районній державній адміністрації Запорізької області на посаді державного реєстратора відділу економічного розвитку і торгівлі та з питань надання адміністративних послуг і її заробітна плата за десять місяців 2019 року склала 76824,79 грн. (січень 4 257,35 грн.; лютий 7 237,18 грн.; березень 7 823,13 грн.; квітень -7 158, 00 грн.; травень 7 180,73 грн.; червень 7 478,50 грн.; липень 6 817,90 грн.; серпень 5 071,37 грн.; вересень - 17 006,76 грн.; жовтень 6 793, 87 грн.).

Відповідач, згідно довідки № 5/8-2307 від 06.11.2019 р., працює у Державній установі «Веселівський виправний центр (№8)» на посаді чергового помічника начальника установи відділу нагляду та безпеки і його заробітна палата за десять місяців 2019 року склала 13 9404, 73 грн. (січень 12 622, 91 грн.; лютий 13 584, 28 грн.; березень 13 806, 25 грн.; квітень -15 645,93 грн.; травень 14 076,14 грн.; червень 14 223, 95 грн.; липень 13 734,73 грн.; серпень 14 000,54 грн.; вересень 13 287, 48 грн.; жовтень 14 422, 52 грн.).

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що заробітна плата відповідача значно перевищує заробітну плату позивача, а необхідність відповідача утримувати другу дитину не виключає обов`язку надання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка її потребує, обов`язок щодо сплати аліментів на навчання повнолітньої дочки не є надмірним для відповідача, так як вбачається з долучених до позову матеріалів відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується частково.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, відповідно до статті 199 СК України підставами виникнення аліментного зобов`язання між батьками та їх повнолітніми дочкою, сином, які продовжують навчання після досягнення повноліття і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги є сукупність таких юридичних фактів: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку - 23 років; 3) потреба дочки, сина у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; 4) наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу.

Сукупність цих юридичних фактів утворює юридичний склад, необхідній і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов`язання. У разі відсутності, або недоведеності в судовому засіданні хоч б одного з наведених вище фактів, вищезазначене аліментне зобов`язання пов`язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає.

Крім того, ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Ст.182 ЦПК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріалами справи доведено, що 22.11.2008 року відповідач у справі зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копію свідоцтва про шлюб (а.с.43). Від даного шлюбу у відповідача народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 (а.с.44).

За загальними вимогами п. 4 ч.1 ст.161 ЦПК України, розмір аліментів, який підлягає стягненню на двох дітей складає 1/3 частину заробітку (доходу) платника аліментів.

Оскільки відповідач у справі, як батько зобов`язаний забезпечувати матеріально двох своїх дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , стягнення аліментів на старшу дитину, яка продовжує навчання в розмірі ј частини доходу (заробітку) відповідача, негативно вплине на матеріальне забезпечення другої дитини.

А тому враховуючи зазначені вимоги законодавства, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність зміни оскаржуваного рішення в частині визначення частки заробітку (доходу) відповідача, який підлягає стягненню на користь позивача на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_9 з 1/4 до 1/6 частки.

Вказаний розмір аліментів, на думка колегії суддів апеляційного суду, забезпечить справедливий баланс між потребами повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в отриманні матеріальної допомоги, матеріальним забезпечення неповнолітньої дитини ОСОБА_8 та можливостями відповідача в наданні такої допомоги.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2019 року змінити в частині розміру стягнутих з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня подачі заяви 08.07.2019 р. і до припинення останньою навчання у Мелітопольському державному педагогічному університеті імені Богдана Хмельницького, тобто до 30.06.2022 р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 16 березня 2020 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

О. З. Поляков