МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-зз/521/131/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Сегеди О.М.,
при секретарі Ткач А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на спадкове майно за законом, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про залишення права власності,
встановив:
Ухвалою суду від 11 липня 2017 року у вищевказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання (т. 1 а.с. 34).
Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_1 , правонаступника ОСОБА_5 , було накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв.м., житловою 36,9 кв.м., яка зареєстрована на праві власності на підставі договору довічного утримання від 12 жовтня 2005 року за ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 29-30).
Ухвалою суду від 04 червня 2018 року було залучено до участі в справі в якості правонаступника позивача по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , про розірвання договору довічного утримання, та в якості відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права власності ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 37-38).
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на спадкове майно за законом були задоволені. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про залишення права власності - залишено без задоволення (т. 2 а.с. 105-114).

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 червня 2019 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року було залишено без змін (т. 2 а.с. 159-166).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 червня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на спадкове майно залишено без змін (т. 2 а.с. 237-241).

09 грудня 2020 року ОСОБА_1 надала через канцелярію суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, згідно якої просила суд скасувати арешт з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв.м., житловою 36,9 кв.м., яка зареєстрована на праві власності на підставі договору довічного утримання від 12 жовтня 2005 року за ОСОБА_2 , накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року у справі №521/10450/17.

В обґрунтування заяви зазначила, що на сьогоднішній день відпали обставини, які стали підставою для застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту вказаної квартири.

Заявниця та її представник, діючий на підставі ордеру від 08 грудня 2020 року, в судове засідання не з`явилися, надали через канцелярію заяву, згідно якої просили суд задовольнити подану заяву про скасування заходів забезпечення позову та розглянути її за їх відсутності (т. 3 а.с. 42).

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.

Суд, дослідивши подану заяву та матеріали цивільної справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, а саме про зняття арешту, накладеного ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв.м., житловою 36,9 кв.м., яка зареєстрована на праві власності на підставі договору довічного утримання від 12 жовтня 2005 року за ОСОБА_2 , підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову можливо застосувати в тому разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Встановлено, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_1 , правонаступника ОСОБА_5 , було накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв.м., житловою 36,9 кв.м., яка зареєстрована на праві власності на підставі договору довічного утримання від 12 жовтня 2005 року за ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 29-30).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на спадкове майно за законом були задоволені, суд вирішив: розірвати договір довічного утримання, укладений 12 жовтня 2005 між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 щодо передачі у власність ОСОБА_2 Ѕ частини ізольованої квартири під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з трьох житлових кімнат, житловою площею 36,9 кв.м., загальною - 62,7 кв.м., яка належала ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в рівних частках на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів, 10 грудня 1997 року за №6-7496 та зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості, 16 лютого 1998 року, за №24, в книзі 243, на сторінці 187. Визначити, що частка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві власності на квартиру під № НОМЕР_1 , у будинку під АДРЕСА_2 , складала - Ѕ. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з трьох житлових кімнат, житловою площею 36,9 кв.м., загальною - 62,7 кв.м., яка належала на праві власності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про залишення права власності залишено без задоволення (т. 2 а.с. 105-114, 237-241).

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що наявність арешту на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , порушує праваОСОБА_1 , передбачені ст. 319 ЦК України, а саме право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_8 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на спадкове майно за законом, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про залишення права власності задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв.м., житловою 36,9 кв.м., яка зареєстрована на праві власності на підставі договору довічного утримання від 12 жовтня 2005 року за ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання, та сторонам у справі для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду на період дії перехідних положень через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда