Справа № 686/7163/19
Провадження № 2/686/644/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Потравному І.С.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл спільної сумісної власності та просить визнати за ним право власності на ? частку будинку за адресою АДРЕСА_1 перший поверх). В подальшому він доповнив заяву вимогою про визнання за ним право власності на земельну ділянку, площею 600 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_2 (кадастровий номер :17:003:0030). На обґрунтування своїх вимог він вказав, що 29.09.2002 року між сторонами було укладено шлюб, у якому народились ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Під час шлюбу ними був придбаний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 223,4 кв.м, який є спільною сумісною власністю подружжя.

Оскільки він не має іншого житла в м. Хмельницькому, окрім зазначеного будинку, який є спільною власністю сторін, вважає за необхідне визнати за ним право власності на ? (1 поверх) частку будинку, залишивши у власності відповідача ? частки (2 поверх) будинку. Також він є інвалідом 3 групи (посвідчення № НОМЕР_1 ), тому саме передання у його власність першого поверху забезпечить нормальну життєдіяльність.

Крім того, позивачем відповідно до договору купівлі-продажу від 13.09.2003 року №8167 придбано земельну ділянку площею 600 кв.м. для будівництва обслуговування жилого будинку, господарських будівель розташована за адресою АДРЕСА_2 , а тому позивач вважає за необхідне уточнити позовні вимоги та просить також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 600 кв.м., що розташована за адресою

АДРЕСА_2 . Так як земельна ділянка є спільним майном подружжя, а позивач просить суд виділити йому значно меншу частину будинку (перший поверх), тому заявляє вимогу про визнання саме за ним права власності на земельну ділянку площею 600 кв.м., що розташована в АДРЕСА_2 (кадастровий номер :17:003:0030). Вартість земельної ділянки становить 10000 гривень.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Відповідач направив відзив на позов, в якому вказав, що

29 вересня 2002 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сім`ю та шлюб. У провадженні Хмельницького міськрайонного шлюбу перебуває справа за її позовом про розірвання шлюбу.

Спірний будинок АДРЕСА_1 , що є предметом позовних вимог, ніколи не був придбаний за спільні кошти подружжя і не є спільною сумісною власністю, оскільки свого часу був збудований за кошти, отримані від продажу попередньої квартири її батьком, ОСОБА_7 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28 березня 2008 року. За цим договором її батько продав належну йому трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 за ціною 68316 гривень, що на той час складало еквівалент 13528, 00 доларів США за курсом Національного банку України. Свідоцтво про право власності на спірний будинок датоване 13 листопада 2008року. Вказане свідоцтво отримане нею через 6 місяців після продажу квартири її батьками, тобто за увесь час той час, поки тривало будівництво житлового будинку її батьками. При цьому її чоловік ОСОБА_1 жодним чином не брав участь у витратах на будівництво, ні особистою працею, ні коштами, оскільки у той період тривалий час ніде не працював та жодних доходів не мав, вдаючи із себе хворого. У вказаному будинку проживають окрім неї, її батьки, її неповнолітні діти та син її покійної сестри 2005 року народження. Те саме стосується і спірної земельної ділянки, яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 08.10.2003 року була придбана особисто нею на власні загородження до шлюбу кошти та кошти її батьків на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.2.2002 року. У позивача на той час були відсутня робота та заробіток.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 29.09.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбано будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.12.2008 року, яке видане на ім`я ОСОБА_3 .

Крім, того ОСОБА_1 значиться власником земельної ділянки по

АДРЕСА_2 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку. Вказана земельна ділянка була придбана відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.09.2003 року №8167.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно із ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

За положенням частин першої та другої статті 364 ЦК України, яка регулює правовідносини з виділу власником належної йому частки, що є у спільній частковій власності, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Разом з тим положення статті 365 ЦК України регулюють випадки припинення права власності.

Загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати також інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо.

Права власності на частку у спільному майні за вимогою позивача - співвласника майна, який домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів у справі, та визначають умови такого виділу. Виплата компенсації у цьому випадку допускається за наявності умов, визначених пунктами 1 - 4 частини першої зазначеної статті, та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно з Постановою Верховного Суду України Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. 4, 5 ст. 71 Сімейного кодексу України, щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Неподільна річ (наприклад житловий будинок) не може бути реально поділений між подружжям, що як правило, встановлюється на підставі висновку відповідної судової експертизи, а інший з подружжя не згідний отримати грошову компенсацію замість своєї частки, або інша сторона не бажає сплачувати таку компенсацію та відповідно попередньо не вносить на депозитний рахунок суду належну грошову суму, то суд визнає за кожним із подружжя право власності на належну їм частку в спільному майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Отже, якщо неподільна річ (наприклад, житловий будинок) не може бути реально поділений між подружжям, що, як правило, встановлюється на підставі висновку відповідної судової експертизи. Оскільки сторони відмовилися в проведенні експертизи, суд вважає, що підстави, для поділу будинку в натурі відсутні.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на власності на земельну ділянку площею 600 кв.м., що розташована за адресою

АДРЕСА_2 , суд враховує, що положеннями частин першої та другої статті 364 ЦК України, яка регулює правовідносини з виділу власником належної йому частки, що є у спільній частковій власності, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. До суду не надано доказу тому, що ОСОБА_1 внесено кошти на депозитний рахунок суду, а також тому, що вартість частки будинку, яку просив виділити в натурі позивач, є меншою на ? вартості спірної земельної ділянки. Також до суду не надано доказу тому, що ОСОБА_3 не заперечує проти отримання грошової компенсації вартості ? частини земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст..ст. 60,69,70, 71 СК України, ст..ст. 364, 365, 367 ЦК України, ст..ст. 4, 12, 81, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільної сумісної власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 13.03.2020 року.

Суддя: О.В.Мазурок