Справа № 629/982/20
Провадження № 2-п/629/25/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, поновлення порушеного права та вселення в квартиру, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 листопада 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, поновлення порушеного права та вселення в квартиру, стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення . В обґрунтування заяви вказав, що в судове засідання, призначене на 05.11.2020 року, не зміг з`явитися, оскільки перебував на своєму робочому місці, а підмінити його не було ким, його представник з 05 листопада 2020 року по 10 листопада 2020 року перебував у відпустці, про що надавав до суду відповідну заяву. Відзив не поданий з тієї причини, що в судовому засіданні планував надати докази необґрунтованості позовних вимог. Вважає позовні вимоги ОСОБА_2 такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим просив скасувати заочне рішення по справі та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, вимоги, зазначені в заяві про перегляд заочного рішення, просив задовольнити в повному обсязі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечувала. Крім того, 14 грудня 2020 представник позивача надала до суду клопотання про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. В обґрунтування заяви вказала, що сторона відповідача демонструвала і наразі демонструє ігнорування розгляду справи і не вчиняє жодних активних дій для спростування доводів позивача, заперечення позовних вимог. Вважає, що сторона відповідача погоджується з позовом, так як всі дії вказують на це, а всі відкладення і заява про перегляд заочного рішення лише привід для відстрочення моменту ухвалення рішення. Подальше відкладення набрання рішенням законної сили по суті не має жодного сенсу, так як порушене абсолютне право власності особи, яке у будь-якому разі має бути захищене державою.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та дату розгляду справи, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву про перегляд заочного рішення такою, що підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно положень ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідач в обґрунтування поважності причин своєї неявки в судове засідання, призначене на 05 листопада 2020 року, вказує, що перебував на своєму робочому місці, а підмінити його не було ким, його представник, у свою чергу, з 05 листопада 2020 року по 10 листопада 2020 року перебував у відпустці, про що надав суду відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 05 листопада 2020 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS. Факт неналежного повідомлення про дату, час та місце судового засідання відповідачем не оспорюється та спростовується змістом самої заяви про перегляд заочного рішення. Заяв про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин неявки у судове засідання або про розгляд справи за його відсутності від відповідача на день розгляду справи не надходило. Представником відповідача-адвокатом Авер`яновим О.Ю. 05.11.2020 року до суду надано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці, проте доказів на підтвердження поважності причин неявки до суду представником не надано. Враховуючи зазначене, суд при винесенні заочного рішення визнав причини неявки відповідача не поважними, а дії представника відповідача такими, що направлені на затягування розгляду справи.

Отже, при ухваленні заочного рішення від 05 листопада 2020 року підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, судом встановлено не було.

Разом з тим, відповідач у своїй заяві жодним чином не підтверджує відсутність можливості повідомлення про причини неявки та поважність своєї неявки в судове засідання, призначене на 05 листопада 2020 року, не надає жодного доказу, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником в заяві про перегляд заочного рішення не можуть бути підставою для скасування заочного рішення.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із основних аспектів верховенства права, яке гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є принцип юридичної певності, який вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Христов проти України» від 19.02.2009 року заява №24465/04, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії").

Юридична (правова) певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Отже, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, передбачених ст.288 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, поновлення порушеного права та вселення в квартиру, стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, поновлення порушеного права та вселення в квартиру, стягнення моральної шкоди може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.А. Смірнова