Cправа № 399/353/18
Провадження № 2/399/12/20
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2020 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судового засідання Гриценко Т.М., представника позивача ОСОБА_1 ., представника відповідача Супруна Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Онуфріївка в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

АТ КБ "Приватбанк" звернувсь до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.02.2011 року в сумі 106371,31 гривень.

Свій позов мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.02.2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 4000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона був повністю проінформована про умови кредитування в банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала і станом на 31.03.2018 року має заборгованість на загальну суму 106371, 31 грн., яка складається з наступного: 3998, 82 грн. заборгованість за кредитом; 92574, 32 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4256, 68 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5041, 49 грн. штраф (процентна складова).

Ухвалою судді від 06.11.2019 року відкрито спрощене позовне провадження та розгляд справи призначено у скороченому провадженні. За клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ухвалою від 02.12.2019 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

29.11.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. 10.01.2020 року судом отримано відповідь на відзив, згідно якої АТ КБ «Приватбанк» просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Тригубенко В.І. позовні вимоги підтримав та зазначив, що ОСОБА_2 згідно кредитного договору б/н від 07.02.2011 року отримала картку № НОМЕР_1 зі строком дії до останнього дня січня 2015 року. Позов був пред`явлений до суду 07.05.2018 року, тобто до спливу позовної давності. Крім того, відповідачка до певного часу виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про визнання нею зобов`язань та обізнаність про умови кредитування, тому просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Супрун Л.В. у судовому засіданні зазначив, що строк дії картки, яку отримала ОСОБА_2 , закінчився в січні 2015 року. Відповідач не зверталась до установи банку з метою отримання нової картки (перевипуску), тому вважає січень 2015 року датою закінчення строку кредитування, після чого позивач не мав право нараховувати відсотки за користування кредитом, а до позову, поданого після січня 2018 року, тобто після спливу строку позовної давності, просить застосувати наслідки спливу позовної давності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 07.02.2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 4000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. В порушення умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала і станом на 31.03.2018 року має заборгованість на загальну суму 106371, 31 грн., яка складається з наступного: 3998, 82 грн. заборгованість за кредитом; 92574, 32 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4256, 68 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5041, 49 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Позивачем подано до суду розрахунок заборгованості ОСОБА_2 , розмір якої станом на 31.03.2018 року становить 106371, 31 грн., яка складається з наступного: 3998, 82 грн. заборгованість за кредитом; 92574, 32 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4256, 68 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5041, 49 грн. штраф (процентна складова), останній платіж по картковому рахунку відповідачка здійснила 26.09.2015 року шляхом зарахування переказу на картку.

Також АТ КБ «ПриватБанк» надав до суду довідку від 19.12.2019 року вих № 612808-ВБ де вказує, що ОСОБА_2 згідно кредитного договору б/н 24.02.2011 року отримала картку № НОМЕР_1 терміном дії 01.15.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року в справі № 6-14 цс14.

На дату підписання відповідачем заяви, а саме 07.02.2011 року ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 , згідно наданої банком інформації щодо отриманих відповідачем карток за кредитним договором від 07.02.2011 року.

З огляду на те, щодо строку дії картки № НОМЕР_1 , закінчився в січні 2015 року суд вважає, що перебіг строку позовної давності в даному випадку починається з моменту настання строку погашення чергового платежу, а саме 25.01.2015 року. Тому звернувшись до суду з позовом у травні 2018 року, банк пропустив встановлений законом трирічний строк звернення до суду з позовом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

В зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості не обґрунтовані та не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, а тому суд вважає, що у задоволенні таких вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 5 березня 2020 року.

Суддя М.М. Лях