ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-1384/2009 Головуючий у 1 інстанції: Куценко М.О.
провадження № 22-ц/807/2810/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 липня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кулбаєвої Юлії Габідулівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кулбаєвої Ю.Г., заінтересована особа: ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області (на даний час Енергодарський МВ ДВС Південно-Східного міжрегіона-

льного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) в період з 06.07.2009 року по 01.11.2016 року перебував виконавчий лист № 2-1384/2009, виданий Енергодарським міським судом Запорізької області 22 січня 2010року, про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше

30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.07.2009р. З 01.11.2016р. і по даний час вказаний виконавчий лист знаходиться на викона-

нні Маневицького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.

Львів).

Про існування заборгованості по сплаті аліментів в сумі 152 261,46 грн. станом на 01.03.2020р.йому стало відомо тільки після того, як держаним виконавцем почали вжива-

тися заходи, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження». Він звернувся із письмовою за-

явою від 26.03.2020р. до Маневицького РВ ДВС Західного міжрегіонального управлін-ня Міністерства юстиції (м. Львів) про надання належним чином завіреного розрахунку за-

боргованості зі сплати аліментів за період з 06.07.2009 по 01.03.2020р. із зазначенням: дати і місяця року, формули нарахування до сплати аліментів, з якої суми доходу щомісячно виходив виконавець при нарахуванні аліментів, щомісячного розміру нарахованих аліментів,

суми сплачених аліментів в місяць, дати сплати аліментів. Листом № 7871 від 07.05.2020р. за підписом начальника Маневицького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) йому було надіслано два розрахунки заборгованості по аліментах, один із яких зроблено головним державним виконавцем Кулбаєвою Ю.Г. Енергодарського МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області (на даний час Енергодарський МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) за період з 06.07.2009 по 01.11.2016р. Вказаний лист з розрахунком ним отриманий звичайним листом 11.05.2020р.

З цього розрахунку заборгованості незрозуміло, з якого саме його доходу державний виконавець визначив суму аліментів, яка підлягає сплаті за період з 06.07.2009 по 01.11.2016р., а сам розрахунок боргу не відповідає вимогам п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання, яким затверджено обов`язкову форму такого розрахунку, не завірений печаткою і не зареєстрований,як того вимагає документообіг у державних установах. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії державного виконавця Кулбаєвої Ю.Г. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-1384/2009 за період з 06.07.2009р. по 01.11.2016р.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 липня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Русін Т.С., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 08.10.2009р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття (а.с. 5).

На підставі вказаного рішення 22.01.2010р. був виданий виконавчий лист № 2-1384/2009 (а.с. 23-24), який за заявою ОСОБА_2 від 25.01.2010р. пред`явлений до виконання (а.с. 25).

Постановою державного виконавця Енергодарського МВ ДВС від 27.01.2010р. відкрито виконавче провадження (а.с. 26-зворот). Згідно акту державного виконавця від 26.06.2012р. боржник ОСОБА_1 за вказаною у виконавчому листі адресою не мешкає (а.с. 27).

Згідно витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, державним виконавцем був накладений арешт на рухоме та нерухоме майно боржника (а.с. 28, 29).

Згідно відповіді ДПС від 27.06.2013р. про джерела отримання доходів та про номера рахунків, відкритих у банках, відносно боржника ОСОБА_1 інформація відсутня (а.с. 30).

Згідно листа УПФУ в м. Енергодар Запорізької області від 16.12.2013р. боржник на обліку в органах ПФУ не перебуває (а.с. 31).

Листом ВДАІ від 18.12.2013р. повідомлено, щоза боржником зареєстровані транспортні засоби відсутні (а.с. 31-зворот).

Згідно з відповіддю ЕМЦЗ від 16.12.2013р. боржник на обліку не перебуває (а.с. 32).

З відповіді програмного забезпечення інспекції державного технічного нагляду від 19.12.2013р. слідує, що за боржником сільськогосподарська техніка відсутня (а.с. 32- зворот).

Згідно з відповіддю ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсію, або працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами від 23.03.2016р., інформацію щодо ОСОБА_1 не знайдено (а.с. 33).

У відповідності до листа ДПС України про джерела отримання доходів ОСОБА_1 та відкритих на його ім`я рахунків в установах банка від 24.03.2016р. інформацію не знайдено (а.с. 34).

28.04.2016р. на адресу Кузнецовського МС УДМС України у Рівненській області направлено вимогу щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання боржника (а.с. 35).

Згідно з відповіддю Кузнецовського МС УДМС України № 25/919 від 13.05.2016р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 13.05.2016р. за картотекою значиться зареєстрованим з 15.01.2016р. в с. Цміни Маневицького району Волинської області. При цьому за обліками, останній значився зареєстрованим з 24.07.2009р. по 15.01.2016р. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 35-зворот).

21.09.2016р. на адресу Управління ДМС у Волинській області направлено вимогу головного державного виконавця відділу Кулбаєвої Ю.Г. щодо надання даних про реєстрацію місця проживання боржника (а.с. 36), та згідно з відповіддю встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований з 16.01.2016р. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 37).

21.09.2016р. на адресу ГУ статистики у Волинській області було спрямовано вимогу щодо інформації про середню заробітну плату працівника у с. Цміни Маневицького району Волинської області за період з першого кварталу 2016р. по теперішній час вересень 2016 року (а.с. 38).

21.09.2016р. на адресу ГУ статистики у Рівненській області надіслано вимогу щодо надання інформації про середню заробітну плату працівника в м. Кузнецовськ Рівненської області за період з третього кварталу 2009 року по перший квартал 2016 року (а.с. 39).

Листом ГУ статистики у Рівненській області від 07.10.2016р. надано статистичні дані про середньомісячну номінальну заробітну плату працівника у Рівненській області (а.с. 40).

Листом ГУ статистики у Волинській області від 18.10.2016 року надано статистичні дані про середньомісячну номінальну заробітну плату працівника у Рівненській області (а.с. 84).

Згідно з відповідаю ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсію, або працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами від 09.09.2016р. інформацію про боржника ОСОБА_1 не знайдено (а.с. 42).

Згідно з відповіддю ДПС про джерела отримання доходів ОСОБА_1 та відкритих на нього рахунків в установах банка від 15.09.2016р. інформацію не знайдено (а.с. 43).

Згідно розрахунку заборгованості за виконавчим листом, розрахованої відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 195 Сімейного кодексу України, та з урахуванням даних статистики, її розміру боржника ОСОБА_1 станом на 01.11.2016р. становить 121747,67грн. (а.с. 45-46).

Листом Енергодарського МВ ДВС № 26966 від 13.12.2016р. копію розрахунку заборгованості направлено сторонам виконавчого провадження, в тому числі, боржнику за місцем реєстрації останнього, а саме: АДРЕСА_2 (а.с. 47).

13.12.2016 року винесено постанову про передачу виконавчого провадження на підставі п. 4 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 та матеріали виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа передано до Маневицького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області. При цьому, у постанові зазначено, що заборгованість з 01.11.2016 року необхідно нарахувати, виходячи із середньомісячної заробітної плати працівника для даної місцевості (а.с. 47-зворот).

Згідно листа Маневицького ВР ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) розрахунок аліментів у вказаному відділі здійснювався з 01.11.2016р. (а.с. 10).

У скарзі боржник ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця Кулбаєвої Ю.Г. за тими підставами, що нею було неправильно складно розрахунок заборгованості, яким визначено розмір заборгованості станом на 01.11.2016р. в сумі 121 747,67 грн., а його оформлення не відповідає вимогам пункту 4 розділу ХУІ Інструкції з організації примусового виконання, зокрема, Додатку 15 в редакції наказу Міністерства юстиції № 855/5 від 21.03.2018р., та він не скріплений печаткою і не зареєстрований, як того вимагає документообіг у державних установах. Розрахунок не відповідає приписам статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 195 ЦК України, оскільки у випадку відсутності відомостей про доходи боржника аліменти мають розраховуватись у розмірі, не меншому як 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що згідно з правильно складеним належним розрахунком його борг за період з липня 2009р. по листопад 2016р. становить всього 26 656,42 грн.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що в ході її розгляду не встановлено порушень при розрахунку заборгованості по аліментам державним виконавцем Кулбаєвою Ю.Г., оскільки підстави для розрахунку такої заборгованості передбачаються ч. 2 ст. 195 СК України, згідно з якою, якщо платник аліментів не працював на час здійснення оспорюваних розрахунків заборгованості, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскаржуваний розрахунок заборгованості складений державним виконавцем Енергодарського МВ ДВС у відповідності із положеннями СК України та Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними у відповідності до скарги ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначається, що суд не звернув уваги на неправомірність дій державного виконавця Кулбаєвої Ю.Г. в тій частині, що остання, узнавши дійсне місце проживання боржника ОСОБА_1 ще 28.04.2016р., передала виконавчий документ до належної виконавчої служби за встановленим місцем його проживання лише 01.11.2016р., чим нею перевищені повноваження, що одночасно суттєво вплинуло на розмір заборгованості.

Але такі підстави при оспорюванні правомірності розрахунку заборгованості по аліментам у первісно поданій редакції скарги на дії державного виконавця боржник ОСОБА_1 не заявляв, а доводи скарги в процесі її розгляду не уточнював і не доповнював. Тому відповідно до вимог статті 13, ч. 1 статті 367 ЦПК України колегія не може розглядати нові доводи та підстави, які не були заявлені в суді першої інстанції та від яких не захищався і не міг спростовувати державний виконавець.

Наступним доводом апеляційної скарги є те, що судом зроблено аналіз документів виконавчого провадження, яких не мається в матеріалах цієї справи, а тому вони не могли

бути предметом дослідження.

Перевіркою цього доводу встановлено, що матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 містять наступні копії документів з виконавчого провадження: виконавчий лист, заява стягувача про прийняття виконавчого листа на примусове виконання, постанова про відкриття виконавчого провадження, супровідний лист про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження його сторонам, довідка КП «Енергодарське БТІ» про відсутність нерухомого майна у боржника, акти державного виконавця від 26.06.2012р., від 29.05.2012р. про відсутність боржника за місцем реєстрації, Витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та з Державного реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідь на запит державного виконавця про відсутність ОСОБА_1 як платника податку, відповідь на запит до ДПІ України про відсутність джерела отримання доходу, відповідь ПФУ в м. Енергодарі про відсутність інформації стосовно ОСОБА_1 , відповідь на запит начальника ВДАЇ про відсутність у ОСОБА_1 транспортних засобів, відповідь Енергодарського центра зайнятості про відсутність на обліку як безробітного боржника ОСОБА_1 , відповідь про відсутність у боржника ОСОБА_1 сільськогосподарської техніки, відповіді ПФУ про відсутність відомостей про доходи боржника ОСОБА_1 за трудовими та цивільно-правовими договорами та про отримання пенсії, відповідь податкової служби України про відсутність номерів рахунку на ім.»я ОСОБА_1 в банках та інших фінансових установах, запит № 8780 від 28.04.2016р. до Кузнецівського міського сектору ДМС України у Рівненській області щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 та відповідь на нього від 13.05.2016р., вимога до Управління державної міграційної служби у Волинській області про надання інформації про зареєстроване місце мешкання боржника ОСОБА_1 та відповідь на неї від 06.10.2016р., вимога державного виконавця ОСОБА_4 до Головного управління статистики у Волинській області від 21.09.2016р. про середній заробіток працівника в с. Цміни Маневицького району Волинської області з першого кварталу 2016р. по теперішній час та відповідь на неї від 05.10.2016р., така ж вимога державного виконавця Кулбаєвої Ю.Г. до Головного управління статистики в Рівненській області від 21.09.2016р. та відповідь на неї від 05.10.2016р., Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, повторні запити та відповіді ПФУ, ДПС, розрахунок заборгованості по аліментам, супровідний лист про направлення розрахунку заборгованості по аліментам сторонам виконавчого провадження, постанова про передачу виконавчого провадження від 12.12.2016р. та супровідний лист про його направлення до Маневицького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області( а.с. 23-47).

Всі вказані документи були долучені державним виконавцем до заперечень на скаргу ОСОБА_1 .

Таким чином, копії всіх документів, на які посилався та які дослідив суд в ході розгляду скарги ОСОБА_1 , є наявними у матеріалах справи.

Посилання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Русін Т.С. на необізнаність з цими документами є необґрунтованим, оскільки з грудня 2016р. виконавче провадження № 16922830 з виконання виконавчого листа № 2-1384 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 перебуває у Маневицькому РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області за місцем теперішнього проживання ОСОБА_1 , тому він не позбавлений був права ознайомитись з ними в будь-який час.

В апеляційній скарзі також зазначається, що суд безпідставно визнав обґрунтованим розрахунок заборгованості, складений державним виконавцем Кулбаєвою Ю.Г., оскільки він не відповідає вимогам п. 4 статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 179-197 СК України, при його вчиненні порушені вимоги ст. 18 та ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження». Вказує, що з наданого розрахунку неможливо встановити, з якого заробітку здійснювалось нарахування аліментів, в той час як у разі відсутності заробітку у платника аліменти слід нараховувати у розмірі, не меншому за 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але суд не з`ясував цих обставин і не пересвідчися у дотриманні чинного законодавства при складанні оспорюваного розрахунку.

За цими доводами скарги колегія встановила та зазначає наступне.

З приводу порушення державним виконавцем Кулбаєвою Ю.Г. статей 18, 28 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо своєчасного направлення боржнику розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що як тільки стало відомо дійсну адресу місця мешкання боржника ОСОБА_1 в Маневицькому районі та складено розрахунок заборгованості на підставі наданих на запит відомостей про середній заробіток у місцевості Рівненським та Волинським управліннями статистики, ОСОБА_4 одразу 26.10.2016р. направила складений нею розрахунок сторонам виконавчого провадження простою поштовою кореспонденцією, що відповідає приписам ч. 1 статті 28 вказаного закону ( а.с. 44).

А тому нею були дотримані вимоги статей 18, 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

Що стосується самої суті розрахунку та його складання відповідно до вимог чинного законодавства, то колегія в цій частині погоджується з висновками суду та позицією державного виконавця Кулбаєвої Ю.Г., та, натомість, вважає безпідставними доводи апелянта у частині їх неправильності та невідповідності нормам, якими врегульовано обрахування заборгованості по аліментам.

Згідно з ч. 4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний об-

числювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний

повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;2) подання заяви стягувачем або бор-

жником;3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної

особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату,

пенсію, стипендію чи інші доходи;4) надіслання виконавчого документа за належність до

іншого органу державної виконавчої служби;5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно з п. 4. розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. (далі Інструкція), зокрема, передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень статті 195 СК України: ч.1 - заборгованість за аліментами, при-

судженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном; ч. 2 -заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору- судом.

Як встановлено в ході розгляду цієї справи та не оспорюється боржником, увесь період з 2009р. по 01.11.2016р. він не мав будь-якого доходу, а тому державний виконавець Кулбаєва Ю.Г. до моменту, як їй стало відомо дійсне місце проживання боржника, нараховувала йому щомісячні платежі по аліментам, виходячи з середньомісяч-

ної заробітної плати по м. Енергодар, а саме за місцем проживання боржника, зазначеним у виконавчому листі.

Між тим, після отримання державним виконавцем Кулбаєвою Ю.Г. інформації щодо зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання ОСОБА_1 та за відсутності відомостей про наявність у боржника будь-якого доходу, вона здійснила перерахунок заборгованості по аліментам у відповідності до середнього заробітку по місцевості, де боржник був зареєстрований у певному періоді.

Так, з`ясувалось, що з 24.07.2009р. по 15.01.2016р. боржник ОСОБА_1 проживав в м. Кузнецовськ Рівненьскої області, а з 16 січня 2016р. по жовтень 2016р. включно у с. Цміни, Маневицького району Рівненської області.

У зв`язку з цим державним виконавцем Кулбаєвою Ю.Г. був зроблений перерахунок розміру заборгованості по аліментам, який здійснювався за період з 2009р. по січень 2016р., виходячи з середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника по м. Вараш (м. Кузнецовськ), з лютого 2016р. по 01.11.2016р., виходячи з середньомісячного заробітку працівника у Маневицькому районі.

Перевіривши розрахунок на відповідність довідкам Головних управлінь статистики у Рівненській та Волинській областей, колегія визнає, що державним виконавцем для розрахунку заборгованості по аліментам брались саме значення середньої зарплати по тих містах та місцевостях, де він був зареєстрований у вказаному періоді з 2009р. по листопад 2016р. ( а.с. 37-зворот, 38-40).

При цьому, суд правильно визнав, що законодавством не визначено інших методик розрахунку заборгованості для тих боржників, які не працюють.

Як в ході розгляду скарги на дії державного виконавця, так і в ході апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_5 намагалась довести, що у випадку відсутності відомостей про заробіток та інші доходи платника аліментів заборгованість по ним слід обраховувати у розмірі, не меншому за 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Але такий розмір встановлено не для того, щоб забезпечити права платника аліментів, який не має доходу, а для забезпечення права дитини, щоб не позбавити її мінімального гарантованого законом розміру утримання.

Та жодна норма законів, на які посилався суд, та які наводить у скаргах апелянт, не встановлює для платника можливості обраховувати йому аліменти у мінімально гарантованому розмірі, а лише обмежує їх мінімальний розмір 30 %прожиткового мінімуму (на тепер 50 %), нижче якого аліменти визначатись не можуть.

В ході апеляційного розгляду справи адвокат Русін Т.С. зазначала, що такий мінімальний розмір аліментів нараховується платнику, який перебував у розшуку, але про те, що ОСОБА_1 перебував у розшуку відомостей надані до справи матеріали не містять.

Крім того, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» у чинній на час перебування ВП № 16922830 у провадженні державного виконавця Кулбаєвої Ю.Г. редакції, розшук боржника відповідно до статті 36 вказаного закону відбувався на підставі ухвали суду, прийнятої за наслідками розгляду подання державного виконавця. Жодних відомостей про звернення з відповідним поданням до суду та існування ухвали суду про розшук боржника матеріали справи не містять.

Отже, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 , суд правильно визнав її необґрунтованою, а також правомірно вказував, що необгрунтоване задоволення скарги відповідно до заявлених вимог та скасування розрахунку заборгованості матиме негативні наслідки щодо анулювання боргових зобов`язань ОСОБА_1 по аліментам за значний період та їх нарахування за мінімально допустимою межею на шкоду інтересам дитини, що є недопустимим та призведе до порушення вимог ст. 27 Конвенції ООН про права дитини а також ст. 8ЗУ «Про охорону дитинства», які гарантують дітям право на гідний (належний) рівень життя, пряма відповідальність за створення якого, в рівній мірі лежить на батьках.

Також суд обґрунтовано вказував, що державний виконавець Кулбаєва Ю.Г. не могла передати виконавче провадження до іншої виконавчої служби за місцем проживання платника аліментів без перерахунку заборгованості з урахуванням встановлених нею обставин, що боржник протягом періоду з 2009р. по листопад 2016р. у Запорізькій області не мешкав, а тому для обрахування заборгованості по аліментам слід брати середній заробіток у місцевості, де він проживав.

Крім того, суд обґрунтовано звернув увагу скаржника на те, що він не позбавлений можливості звернутись за захистом свого права до суду з відповідним позовом до стягувача щодо спору з приводу заборгованості, а також з позовом щодо зменшення розміру аліментів.

Наведені у апеляційній скарзі обґрунтування щодо незаконності оскаржуваної ухвали колегія визнає в цілому неспроможними , тому відповідно до вимог статті 375 ЦПК України скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 липня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 грудня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.

Дата документу 09.12.2020 Справа № 2-1384/2009