Справа № 507/1771/19
Провадження № 2/507/134/2020
Номер рядка звіту 52
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2020 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Вужиловського О.В.
за участю секретаря судового засідання Вододюка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області в спрощенному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ВСТАНОВИВ:
У судове засідання позивач не з`явився, однак до суду направив клопотання про розгляд справи без участі позивача, у якому позовні вимоги підтримав повністю та не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи згідно ст.ст. 128-130 ЦПК України, відзив на позов не подав, із будь- якими заявами щодо участі у розгляді справи до суду не звертався.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахування клопотання представника позивача та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до постанови Березівського районного суду Одеської області від 16.07.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 11).
Відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 17.01.2019 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України відносно ОСОБА_2 закрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: « ОСОБА_2 25.07.2017 року на 342 км + 500м автодороги Київ-Одеса, керуючи автомобілем ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпеці руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Фіат Добло» д/н НОМЕР_1 , який рухався позаду нього в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.9 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року» (а.с. 12).
Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Від повно до свідоцтва про про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль Fiat Doblo д/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 19).
З листа ПрАТ «СК «Юніверс» № 19/02/25-15 від 25.02.2019 року позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.37.1.4 ст. 37 Закону України «про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - в зв`язку із неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП (а.с. 10).
Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно пред`явлено позовні вимоги до відповідача про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП, оскільки, відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 25.07.2017 року, у виплаті страхового відшкодування позивачу відмовлено не з його вини, а також відповідачем не надано будь-яких доказів укладення ним страхових договорів для відшкодування заподіяних ним збитків.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач є інвалідом 2-ї групи та звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір» (а.с. 7).
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1187, 1188, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, 274, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір 840 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Любашівського
районного суду
Одеської області: О.В. Вужиловський