Номер провадження: 22-ц/813/1162/20
Номер справи місцевого суду: 520/6503/16-ц
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрКава» про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2016 року позивач звернувся до суду з названим позовом та просив визнати недійсним Додатковий договір №2 від 24.04.2015 року до Договору №34930415 на вклад "Депозитний" на ім`я фізичної особи від 17.12.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України"; визнати недійсним Додатковий договір №2 від 24.04.2015 року до Договору №34930615 на вклад "Депозитний" на ім`я фізичної особи від 17.12.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України"; визнати недійсним Додатковий договір №3 від 24.04.2015 року до Договору застави грошей на депозиті №3 від 28.02.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України".

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2016 року відкрито провадження по справі та одночасно було вжито заходи забезпечення позову.

30 листопада 2016 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКава» - Мостипанюк Валентин Ростиславович звернулись до суду з клопотанням, в якому просили залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрКава» у якості третьої, особи яка не заявляє самостійних вимог.

В своєму клопотанні посилались на те, що даний розгляд справи безперечно стосується прав та обов`язків ТОВ «УкрКава», так як Додатковим договором № 3 від 24.04.2015р. продовжено дію Договору застави грошей на депозиті від 28.02.2014 року, яким забезпечено виконання зобов`язань ТОВ «УкрКава» за Договором кредитної лінії № 86 від 28.12.2011 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2016 року було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрКава» в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання правочину недійсним.

В ході судового засідання, яке відбулось 28 квітня 2017 року представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Горик Володимир Михайлович звернувся до суду з клопотанням, в якому просить у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання залишити позов без розгляду та скасувати заходи забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції послався на те, що у судові засідання, призначені на 03 жовтня 2017 року, 10 листопада 2017 року та 18 грудня 2017 року, позивач по справі не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, позивач по справі втратив інтерес до справи, більш того позивач, нехтуючи своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 27 ЦПК України, не з`являється до суду з неповажних причин, що дає можливість залишити позов без розгляду.

Однак колегія суддів повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції не може з огляду на наступне.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 приймали участь у справі після судових засідань, які відбулись 05 квітня та 28 квітня 2017 року, а судові повістки, які направлялась на адресу ОСОБА_1 про слухання справи на 10 листопада 2017 року, на 18 грудня 2017 року були повернені «за закінчення терміну зберігання», про що свідчить рекомендаційне повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2, а.с. 102, 111).

Вказані обставини не дають підстав вважати, що позивач ОСОБА_1 був належним чином сповіщені про слухання справи 18 грудня 2017 року.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 257 ЦПК України у разі, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За змістом вказаних вимог процесуального закону правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у випадку повторної неявки позивача в судове засідання за сукупності таких умов: - належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; - повторної неявки його в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль; - ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 не втратив процесуальний інтерес у справі, а саме: приймав участь у справі шляхом подачі заяви про зміну підстав позову; представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 з`являлась у судові засідання, отримувала судові повістки.

Крім того, судова колегія зазначає, що постановлення судом першої інстанції ухвали про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 2 ст. 257 ЦПК України відбулось майже через 8 місяців, що є порушенням процесуального строку, який встановлений для вирішення вказаного питання.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та передчасно вирішив питання про залишення позову без розгляду, що призвело до постановлення помилкової ухвали й у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та передання справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2017 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 10 березня 2020 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко