Провадження № 2/752/4080/20
РІШЕННЯ

Іменем України

05.03.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в зв`язку з неналежним виконанням договору, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача ТОВ «Нова Пошта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в зв`язку з неналежним виконанням договору.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.03.2018 року позивачем була замовлена послуга по відправленню вантажу в ТОВ «Нова Пошта», а саме: стандартної палети до м. Одеса на умові оплати послуги отримувачем вантажу. За попередніми розрахунками в телефонному режимі та на сайті компанії вартість стандартної палети повинна була складати 1050,00 грн. Вантаж був прийнятий працівником ТОВ «Нова Пошта» та виписана експрес-накладна № 2 від 05.03.2018 року, де було зазначено об`ємну вагу 612 кг, що відповідає п. 7.8.4 Умов надання послуг, а саме: вага та вартість для стандартних палет визначається залежно від площі піддона та фактичної ваги за тарифами на доставку палет, розміщених на сайті. В зв`язку з тим, що палета позивача була стандартною, а тому вона відповідає вазі згідно зазначеного пункту, та переважування вантажу не передбачено Умовами надання послуг. Вартість перевезення склала суму в розмірі 1470,00 грн. Однак, наступного дня 06.03.2018 р., позивач отримав смс, відповідно до якого йому було повідомлено, що вартість доставлення буде складати 5784,00 грн. Позивач вважає, що вартість доставки була змінена безпідставно та без погодження з ним, що порушує вимоги п. 3.4. Умов надання послуг, а тому він, як споживач послуг, був введений відповідачем в оману. Позивача не було попереджено, що вага його вантажу перевищує допустимі межі, останній, було відправлено до м. Одеса, хоча він, зателефонувавши до контакт-центру, - відмовився від доставки. Отримувач в м. Одеса, дізнавшись про вартість відправлення, був обурений та написав претензію на бланку, який надали працівники ТОВ «Нова Пошта». Він, в свою чергу, також звернуся із претензіями до відповідача, які були залишені відповідачем без задоволення. Позивач вказує, що виписана працівником ТОВ «Нова Пошта» експрес-накладна із вказівкою на суму доставки в розмірі 1470,00 грн. є підставою для розрахунку отримувачем послуг, та не може бути змінена без згоди отримувача послуг, а в іншому випадку споживач має всі підстави вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. З огляду на викладене, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в сумі 5784,00 грн., пеню за неналежне виконання договірних зобов`язань за період з 05.03.2018 р. по 31.08.2018 р. в сумі 977,73 грн., а також моральну шкоду в сумі 5784,00 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.09.2018 року, справу передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2019 року, позов було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2019 року, справу було передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

24.01.2020 року справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.01.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позов, відповідно до якого просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що при складенні експрес-накладної позивач, передавши вантаж для перевезення погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненого у вільному доступі, шляхом розміщення на офіційному сайті відповідача. Відповідно до п. 4.3.2, 7.2.13 публічного договору, відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній, та експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного закону та державним стандартам. Порядок розрахунку ваги та вартості відправлення зафіксовано в розділі 7 Умов надання послуг. Відповідно до п. 4.2.3 договору, експедитор має право здійснювати повторне зважування та обмір відправлення з метою підтвердження правильності розрахунків заявленої ваги. Керуючись наведеними вимогами умов, а також в зв`язку з тим, що позивачем було зазначено об`ємну вагу вантажу, та не зазначено її фактичну вагу, працівник відповідача здійснив повторне зважування, в результаті чого було виявлено контрольну вагу - 1296 кг. Остаточна вартість відправлення становила суму в розмірі 5784,00 грн., що відповідає умовам визначеним в договорі та умовах надання послуг. Розрахунок вартості доставки здійснений позивачем на офіційному сайті відповідача, надав позивачу лише орієнтовну вартість доставки відправлення, про що чітко зазначено на сайті. 10.03.2018 р. та 12.03.2018 року позивач звертався до відповідача із претензіями про зменшення вартості перевезення, та відповідачем 12.03.2018 р. позивачу було в цьому відмовлено. 17.03.2018 року вантаж було доставлено за призначенням, та отримувач, сплативши послуги, отримав відправлення. Враховуючи те, що відповідач при визначенні ваги діяв на підставі публічного договору та умов надання послуг, а тому посилання позивача на незаконне збільшення вартості перевезення, та, відповідно, завдання йому збитків в зв`язку з цим є безпідставними. Також є недоведеними вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, останні, не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак задоволенню також не підлягають.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що витікають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлене цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

За змістом ч.ч.1-2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Судом встановлено, що відповідно до експрес-накладної № 2 від 05.03.2018 року, позивач ОСОБА_1 з м. АДРЕСА_2 здійснив відправлення вантажу, згідно опису - палета, - до АДРЕСА_1 . Одержувачем вантажу зазначено - приватну особу ОСОБА_2 . В накладній було визначено об`ємну вагу 612 кг.

Позивач вказує, що вартість перевезення склала суму в розмірі 1470,00 грн. Однак, наступного дня 06.03.2018 р., позивач отримав смс, відповідно до якого йому було повідомлено, що вартість доставлення буде складати 5784,00 грн., з якою він не погодився, звернувшись до відповідача із претензіями.

Встановлено, що при складанні експрес-накладної відправник, позивач у справі, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта, надалі - Публічний договір) про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненого у вільному доступі, шляхом розміщення на офіційному сайті http://novaposhta.ua.

10.03.2018 року та 12.03.2018 року позивач звернувся до відповідача із претензіями, в яких просив анулювати нараховану плату та плату за доставку, яка має бути погоджена між сторонами.

Відповідно до листа ТОВ «Нова Пошта» від 12.03.2018 року № 11212, позивача було повідомлено про те, що відправник вантажу по експрес-накладній № 2 від 05.03.2018 року передав представнику ТОВ «Нова Пошта» вантаж кількістю 1 місце, фактичною вагою 612 кг, оголошеною вартістю 200,00 грн., з описом відправлення «Палети». Вартість за перевезення склала 1470,00 грн., Однак, 06.03.2018 року зроблено контрольне зважування вантажу, згідно якого вага вантажу склала 1296 кг, а вартість перевезення 5784,00 грн. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану в експрес-накладній, однак, відправником було зазначено невірно вага вантажу, в зв`язку з чим, після зважування була розрахована вартість доставки.

З будь-якими заявами щодо анулювання відправлення, в зв`язку із незгодою із вартістю доставки, позивач до відповідача не звертався, та доказів повідомлення контакт-центру відповідача про відмову від доставки позивачем суду надано не було.

Сторонами не заперечувалось те, що 17.03.2019 року вантаж було доставлено за призначенням, де одержувач, сплативши за послуги ТОВ «Нова Пошта», отримав відправлення.

Позивач вказує, що одержувач в день отримання вантажу звернувся до відповідача із претензією, однак, доказів наведеним твердженням суду надано не було.

20.03.2018 року позивач надіслав відповідачу претензію, відповідно до якої просив переглянути вартість доставки вантажу в розмірі 5784,00 гр., як помилково розраховану та встановити справедливу вартість відправлення, яка була зазначена в накладній в сумі 1470,00 грн., повернувши різницю на його рахунок.

В обґрунтування позову позивачем зазначено про те, що відповідач неправомірно та безпідставно змінив вартість доставки без погодження із ним, йому не було повідомлено про те, що вага вантажу перевищує допустимі обмеження, а тому він був введений в оману, чим були порушені його права, як споживача послуг.

Вирішуючи спір, суд вважає за необхідне зазначити про те, що статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3.4. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» (далі - Публічний договір) визначено: шляхом передачі замовником відправлення експедитору для надання послуг, передбачених договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису відправника.

Пунктом 4.3.2 Публічного договору, визначено, що замовник зобов`язаний відповідно до вимог Експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поя, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній.

Відповідно до п. 7.2.13 договору, експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

Відтак, саме на відпраника покладено обов`язок вірно зазначити, зокрема, вагу відправлення.

При складенні експрес-накладної відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта», оприлюдненому на офіційному сайті http:/ / novaposhta .ua, який є у вільному доступі.

З матеріалів справи вбачається, що зазначене вище відправлення було доставлене 17.03.2019 р. за призначенням, та одержувач, сплативши послуги ТОВ «Нова пошта» отримав відправлення, при цьому доказів будь-яких претензій, зокрема в частині вартості доставки, пред`явлено не було.

Відповідно до п.п. 6.4, 6.5 публічного договору, надання замовником відправлення для організації його перевезення є свідченням того, що замовник погоджується з тарифами Експедитора. Тарифи можуть змінюватися експедитором в односторонньому порядку шляхом розміщення змінених тарифів на сайті.

Умови розрахунку ваги та вартості відправлення врегульовані в розділі 7 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта».

Так, відповідно до п. 7.1 умов, для відправлення визначаються два види ваги: фактична й об`ємна для всіх місць сумарно.

За правилами п. 7.1.1 умов, вартість послуг з перевезення обчислюється за більшим значенням фактичної або об`ємної ваги згідно з тарифами на послуги з організації перевезень, розміщеними на Сайті. Фактична вага визначається шляхом зважування відправлення на вагах. Об`ємна вага визначається вимірюванням габаритів відправлення за формулою: Об`ємна вага [кг] = Довжина [см] х Ширина [см] х Висота [см] / 4000 або Об`ємна вага [кг] = Об`єм [м3 ] х 250.

Відповідно до 7.3 умов, «Палета» - це спеціальний підтип вантажу, що розміщений та зафіксований на піддоні 1 Для визначення ваги відправлення (документів, посилок, вантажів) враховується більше значення фактичної або об`ємної ваги. Вартість перевезення перелічених типів відправлень визначається за тарифами на доставку документів, посилок, вантажів, шин-дисків і палет, які розміщені на Сайті.

Відповдіно до п. 7.7, 7.8 умов, палети поділяються на стандартні та нестандартні. Стандартною вважається палета з площею піддона (основи / крайніх точок габариту) не більше ніж 2 м 2. Вага та вартість стандартних палет визначається залежно від площі піддона та фактичної ваги за тарифами на доставку палет, розміщеними на Сайті. Площа основи палети, м2 Фактична вага, кг Палетна вага, кг від 0 до 0,49 до 500 204 від 0,50 до 0,99 до 500 408 від 1,00 до 1,49 до 750 612 від 1,50 до 2,0 до 1000 816 7.9. Вага нестандартних палет із площею піддона (основи / крайніх точок габариту) більше ніж 2 м 2 вимірюється за крайніми точками габариту палети за формулою: Вага палети = Площа основи [м2 ] х 425 кг 7.10.

Для обчислення вартості нестандартних палет визначається палетна та фактична вага й обирається більше значення. При цьому вартість обчислюється згідно з тарифами на послуги доставки відправлення типу «Вантаж», розміщеними на Сайті.

Відповідно до п.п. 4.2.3, 4.2.4 публічного договору, експедитор має право здійснювати повторне зважування та обмір відправлення з метою підтвердження правильності розрахунків заявленої ваги. Розрахунок здійснюється за фактичною або об`ємною вагою відправлення, встановленою повторним зважуванням або обміром. Вага, визначена під час повторного зважування Експедитором, є підставою для здійснення перерахунку вартості послуг. Самостійно встановлювати та змінювати тарифи на послуги, що надаються відповідно до Договору.

Суд вважає, що в зв`язку з тим, що позивач при оформленні відправлення зазначив об`ємну вагу, відповідач у відповідності до публічного договору та умов надання послуг, правомірно здійснив повторне зважування, в результаті чого була виявлена більша вага, ніж зазначено в накладній, а тому доводи сторони позивача в цій частині є безпідставними.

Крім того, перевіривши наданий стороною відповідача розрахунок вартості доставки товару по експрес-накладній № 2 від 05.03.2018 р. в сумі 5784,00 грн., судом було встановлено, що, останній, було проведено у відповідності до правил, визначених в договорі та умовах надання послуг, а посилання сторони позивача про те, що визначена експедитором в накладній в день відправлення вантажу сума доставки в розмірі 1470,00 грн. є остаточною та не може бути збільшена без його згоди, є хибними та такими, що не узгоджуються із наведеними вище вимогами договору та умов.

Окремо слід зазначити про те, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач, вважаючи вартість доставки завищеною, не звертався до відповідача із вимогою повернути вантаж та не здійснювати відправлення, натомість, звертався з претензією переглянути вартість доставки, на що відповідачем йому було відмолено.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Пунктом 2 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992р. № 6 Пленум ВСУ роз`яснив, що, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Зазначена вище норма статті 924 ЦК передбачає принцип винності у разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

Суд вважає, що стороною позивача не доведено, та судом в ході розгляду справи не встановлено наявність вини відповідача, оскільки його дії щодо повторного зважування та визначення вартості вантажу, були правомірними.

Відтак, оскільки відповідачем було здійснені дії щодо повторного зважування та обміру відправлення з метою встановлення правильності розрахунків заявленої ваги, в подальшому вірно розраховано вартість остаточної доставки, та жодних порушень закону чи договору не відбулося, протиправності поведінки відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між його протиправною поведінкою та завданими збитками не доведено, а тому правових підстав для настання для ТОВ «Нова Пошта» наслідків у вигляді відшкодування шкоди та сплати пені не вбачається.

Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Окремо слід звернути увагу на те, що переконливих доказів, які б встановлювали розмір завданої фактичної шкоди позивачем не надано, та будь-яких клопотань в цій частині в ході розгляду справи заявлено не було.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом не встановлено, та позивачем не доведено протиправність дій відповідача, внаслідок яких позивачу завдано шкоду, та те, що позивачем не було доведено того факту того, що повторне зважування вантажу та остаточний розрахунок вартості доставки було здійснено з порушенням вимог договору та закону, суд вважає, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди та стягнення пені є безпідставним та недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

В частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пункт 2 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27лютого 2009 року № 1) містить роз`яснення, згідно яких спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Положення норм закону, якими врегульовано правовідносини щодо перевезення вантажу підстави і умови, які б давали право одній із сторін договору на відшкодування моральної шкоди не передбачені.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Таким чином, при вирішенні питання цивільно-правової відповідальності (відшкодування моральної шкоди) продавця (виконавця послуг) обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, наявність недоліків (дефектів продукції), наявність причинного зв`язку між шкодою і вказаними недоліками.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана у зв`язку із дефектом у продукції майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Позивач, звертаючись з вимогами про відшкодування моральної шкоди, будь-яких обґрунтувань, які б свідчили про завдання йому моральної шкоди, не навів.

Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що судом не встановлені факти неправомірних дій відповідача та заподіяння, останніми, моральної шкоди позивачу, суд вважає, що в задоволенні позовних в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 5784,00 грн. слід також відмовити, в зв`язку з безпідставністю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 130, 131, 133, 138, 141, 229, 263, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в зв`язку з неналежним виконанням договору, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Головуючий Н.П. Чередніченко