УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/600/20

16 березня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Цвіркуна О.С.

розглянувши заяву адвоката Остапенка Володимира Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Остапенко В.С., який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, належними на праві приватної власності ОСОБА_2 , розташованими за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти будь-які дії з даним майном.

В обгрунтування заяви зазначає, що наявність у відповідача ОСОБА_2 права власності на Ѕ вищезазначеного майна надає можливість ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії направлені на відчуження спірної Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями. Забезпечення позову необхідне задля недопущення здійснення відносно спірного майна будь-яких правочинів у майбутньому, вказує, що існує очевидна небезпека того, що для відновлення прав ОСОБА_1 необхідно буде докласти значних зусиль, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Враховуючи викладене просить суд задоволити заяву.

Дослідивши, заяву та додані до неї додатки, суд доходить висновку, що остання підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14.11.2019 року, справа №564/1680/19, за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Адвокат ОСОБА_4 , який представляє інтереси ОСОБА_1 , в заяві зазначає, що його довірителю при оформленні державної реєстрації прав та їх обтяжень на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , держаним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Скоропад В.В. було відмовлено у державній реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок. Підставами відмови у реєстрації стали відомості про наявну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме право власності на Ѕ частину житлового будинку вже зареєстроване за іншою особою - ОСОБА_2 . Однак, заявник ОСОБА_1 вважає, що реєстрацію права власності ОСОБА_2 проведено по неналежних документах.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер витягу 197458730 від 23.01.2020 року) ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Із змісту заяви встановлено, що заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти будь-які дії з даним майном.

Відповідно до ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-кого з осіб, котрі беруть участь у справі.

Згідно до п. 4 вказаної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Враховуючи те, що заявником ОСОБА_1 обґрунтовано необхідність забезпечення позову, та враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та існує ризик того, що відповідач ОСОБА_2 може відчужити спірне майно, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Остапенка Володимира Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволити частково.

Накласти арешт на Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , належні на праві приватної власності ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та заборонити вчиняти певні дії, а саме розпоряджатись та відчужувати дане майно.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяО. С. Цвіркун