Справа №949/1504/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2020 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

представника позивача: Мацея А.М.,

третіх осіб: Крижик С.В., ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеконференцзв`язку з Дубенським міськрайонним судом Рівненської області у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця справу за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко Інни Іванівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дубровицького районного нотаріального округу Чубай Олександр Степанович, Адміністратор Центру надання адміністративних послуг Дубровицької районної державної адміністрації Крижик Світлана Віталіївна, ОСОБА_2 про визнання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень недійсним та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Ющенко Інни Іванівни від 19 липня 2019 року №47856704 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності (з відкриття розділу) на житловий будинок АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 47856704, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 218, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 15 липня 2019 року державний реєстратор Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко Інна Іванівна зареєструвала на ім`я ОСОБА_4 на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 97,8 кв. м, житловою площею 52,5 кв. м., (А-1-Ж/Будинок, а-1- Прибудова, Пг/А-1- Погріб, а1-Ганок, Б-1-Літня кухня, В-1-Господарська будівля, В-1-Сарай, Г-1 -Вбиральня, № 1-Ворота з хвірткою, № 2-Огорожа, № 3-Огорожа.

Вказує, що вона є дочкою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким 23 жовтня 2003 року Нивецькою сільської радою Дубровицього району був посвідчений заповіт, яким її батько ОСОБА_5 заповів належний йому будинок з надвірними будівлями на правах особистої власності, а також присадибну ділянку, розміром 0,24 га, що знаходиться в с. Нивецьк Дубровицького району рівними частинами позивачу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Таке рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень позивач вважає недійсним, а запис про реєстрацію права власності таким, що підлягає виключенню з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, а тому державний реєстратор не мала права реєструвати право власності на нерухоме майно на особу, яка померла ще за 3,5 місяці до такої реєстрації.

Підставою виникнення права власності були виписка з погосподарської книги від 24.06.2019 року №317 та виписка із земельно-облікових документів від 24.06.2019 року №102, видані Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 9 ( з відкритям розділу), індексний номер 47856704 від 19.07.2019 року, 10:59:03, ОСОБА_8 , Дубровицька районна державна адміністрація.

Зокрема, позивач зазначає, що відповідачем не було дотримано вимог ст.ст.10, 18, 22, 23, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а виписка з погосподарської книги, яка видана Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області від 24 червня 2019 року не є тим правовстановлюючим документом, на підставі якого відповідач мав би право приймати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, та вносити до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . За таких обставин, прийняте відповідачем 19 липня 2019 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є протиправним.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2019 року, цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с.19).

Під час судового розгляду за клопотанням учасників неодноразово були оголошені перерви і вирішено наступні питання та клопотання.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2019 року за клопотанням позивача від 29 жовтня 2019 року (а.с.26-27) було витребувано з Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області: 1) відомості про те, хто, коли та на підставі чого, та з якого часу був (є) зареєстрований у житловому будинку АДРЕСА_1 ; 2) належним чином завірені копії підтверджуючих документів щодо реєстрації будь-яких осіб у житловому будинку АДРЕСА_1 ; 3) належним чином завірені копії погосподарських книг за 1978-2019 роки, по особовому рахунку "НОМЕР_11"; 4) належним чином завірені копії господарської книги № 2 за 2016-2020 роки, особовий рахунок №"НОМЕР_11"; 5) належним чином завірені копії погосподарської книги на житловий будинок (будинок колгоспника) АДРЕСА_1 (а.с.33).

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2019 року було витребувано за обгрунтованим клопотанням представника позивача від 06 листопада 2019 року (а.с.36-37) від державного реєстратора Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко Інни Іванівни для огляду в судовому засіданні оригінал матеріалів реєстраційної справи, на підставі яких 19 липня 2019 року було прийнято рішення №47856704 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.43).

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 січня 2020 року за клопотанням відповідача від 27 грудня 2019 року та 13 січня 2020 року (а.с.129-130, 131) залучено до розгляду у справі адміністратора Центру надання адміністративних послуг Дубровицької районної державної адміністрації Крижик Світлану Віталіївну, приватного нотаріуса Чубая Олександра Степановича та ОСОБА_2 в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а також за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Чубая О.С. матеріали спадкової справи №64391684 від 01 липня 2019 року, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.134).

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 30 січня 2020 року за клопотанням представника позивача, вжито заходи процесуального примусу до приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Чубая О.С. у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом у приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Чубая Олександра Степановича для огляду в судовому засіданні матеріалів спадкової справи №64391684 (номер у нотаріуса 112/2019) від 01 липня 2019 року, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.153-154).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити з наведених у позовній заяві підстав.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі, оскільки вона перебуває у відпустці. У поданих письмових поясненнях вона зазначила, що прийом документів на реєстрацію права власності проводиться центром надання адміністративних послуг Дубровицької районної державної адміністрації, який здійснює повноваження в частині забезпечення прийняття та видачі документів під час державної реєстрації прав. 15 липня 2019 року в Центр надання адміністративних послуг звернулась ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності на житловий будинок за померлим ОСОБА_4 . Проте, перед цим, ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Чубая О.С., яким було заведено спадкову справу, про що видано Витяг із спадкового реєстру №5667931 від 01.07.2019 року та довідку про коло спадкоємців №380/02-14 від 11.07.2019 року, в якій визначено єдиного спадкоємця за померлим ОСОБА_4 - ОСОБА_2 . Адміністратором центру надання адміністративних послуг Крижик С.В. було прийнято оригінали документів, сформовано та зареєстровано електронну заяву про реєстрацію права власності за померлим ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Засобами програмного забезпечення до електронної заяви було долучено скановані копії оригіналів документів, що були подані для реєстрації адміністратором ЦНАП Крижик С.В. за допомогою засобів програмного забезпечення ДРРП. Дана електронна заява разом із сканованими копіями була передана на розгляд державному реєстратору Ющенко І.І. для прийняття відповідного рішення. Вказує, що дана реєстрація обумовлена п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, яка передбачає можливість реєстрації права власності за померлою особою (спадкодавцем). Державна реєстрація права власності проводиться на підставі заяви спадкоємця, шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. Так як житловий будинок АДРЕСА_1 побудований до 05 серпня 1992 року порядок передбачає окрему процедуру реєстрації права власності, що визначено п.42, 43 вказаного порядку. Усі необхідні документи для реєстрації були подані до Центру надання адміністративних послуг Дубровицької РДА, а тому були наявні усі підстави для прийняття державним реєстратором рішення про державну рестрацію права власності за ОСОБА_4 . При цьому відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах поданих для державної реєстрації, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору, адміністратор ЦНАП Крижик С.В. позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що для реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем ОСОБА_4 були наявні всі підстави. Державний реєстратор є посадовою особою Дубровицької РДА, яка сама не здійснює прийом громадян. Прийом громадян-заявників здійснюється через ЦНАП. Пояснила, що реєстратор не має жодного контакту із заявниками. Заявники подають до ЦНАПу, згідно Порядку, оригінали документів, після чого, перевіряється особа заявника. Вона, як завідувач центру, забезпечена доступом до Державного реєстру речових прав, ідентифікатором доступу, заповнює заяви шляхом внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяви про державну реєстрацію речових прав. Програмними засобами вноситься заява, роздруковується, заявник її підписує, а потім відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабміну №1127 від 25.12.2015 року, долучає до електронної форми заяви скановані копії документів, подані заявником. Також вказувала, що під час прийому громадян, адміністратор консультує на рахунок того, яку хоче послугу отримати заявник. Коли є підстави для державної реєстрації, то ЦНАП видає особі рахунок про сплату адміністративного збору, який заявник сплачує і долучає до заяви документ про сплату адміністративного збору. ОСОБА_2 звернулася до ЦНАПу 15 липня 2019 року, а Крижик С.В. , як адміністратором центру було прийнято оригінали документів, сформовано та зареєстровано електронну заяву про реєстрацію права власності за спадкодавцем.

Коли заявник зверталась до них з заявою про реєстрацію права за спадкодавцем, вона прийшла від нотаріуса і мала достатні підстави. Основними документами, які перевіряються разом з документом про сплату адміністративного збору є підтвердження того, чи відкрита спадкова справа, і про що виданий нотаріусом витяг зі спадкового реєстру. Переконавшись у наявності витягу зі спадкового реєстру, вони перевірили, чи нотаріус видав документ, що містить відомості про склад спадкоємців, і переконалися про наявність оригіналів даних документів.

Також було перевірено технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, документ, що посвідчує право на земельну ділянку (виписка з матеріалів про наявність земельної ділянки за цим спадкодавцем), виписка з погосподарської книги, як це передбачають порядки, надана виконавчим органом сільської ради про те, що будинок обліковувався за спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 і всі оригінали документів було внесено в базу даних Державного реєстру прав, а також долучено скановані копії цих документів і передано на розгляд до державного реєстратора.

Поки державний реєстратор не розгляне справу і не прийме рішення, заява в паперовому вигляді, оригінали документів та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору зберігаються в реєстратора ЦНАП. Державний реєстратор бачить ці документи лише в електронному вигляді.

Вказує, що звинувачення реєстратора є безпідставні, оскільки з реєстратором ніхто не спілкується і вона не знає, хто є заявником. Після того, як державним реєстратором прийнято рішення і видано, відповідно до поданих документів, рішення про реєстрацію прав власності за спадкодавцем на житловий будинок, ОСОБА_2 було повідомлено, щоб вона прийшла до них та під підпис забрала свої оригінали документів і витяг.

Від приватного нотаріуса Дубровицького нотаріального округу Чубая О.С. надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Третя особа ОСОБА_10 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказавши, що вона зробила усе, як того вимагає закон.

Крім того, за клопотанням представника позивача відповідно до ч.1 ст.91 ЦПК України, в судове засідання викликалась свідок ОСОБА_11 , яка є сільським головою с.Нивецьк Дубровицького району Рівненської області для дачі пояснень стосовно виписки з погосподарської книги від 24.06.2019 року №317 та виписки із земельно-облікових документів від 24.06.2019 року №102, виданих Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області. Однак, в судовому засіданні представник позивача відмовився від заявленого клопотання про її допит в якості свідка.

Суд, заслухавши виступи учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2003 року Нивецькою сільської радою Дубровицього району був посвідчений заповіт, яким ОСОБА_5 заповів належний йому будинок з надвірними будівлями на правах особистої власності, а також присадибну ділянку, розміром 0,24 га, що знаходиться в с. Нивецьк Дубровицького району рівними частинами ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 (а.с.14).

Позивач ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , після укладення якого позивач змінила прізвище на " ОСОБА_3 " (а.с.12, 13).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28.12.2007 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_5 який проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 , відкрилася спадщина на все належне йому майно.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з довідки №316 від 24 червня 2019 року, виданої Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області із 09 серпня 1978 року по 29 березня 2019 року в житловому будинку АДРЕСА_1 проживав та був зареєстрований ОСОБА_4 (а.с.177).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією погосподарської книги №2 за 1996-2000 роки (а.с.56-58), ОСОБА_4 , який був сином ОСОБА_5 та братом ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті батька проживав у вказаному будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 04 вересня 2019 року (а.с.16).

Як вбачається з виписки з погосподарської книги №317 від 24.06.2019 року, виданої Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, згідно погосподарської книги №2 за 2016-2020 р.р. особовий рахунок НОМЕР_12 будинок АДРЕСА_1 обліковується за померлим ОСОБА_4 (а.с.101).

Вказане підтверджується копіями погосподарських книг №2 за 1996-2000 роки та №2 за 2016-2020 роки, особовий рахунок НОМЕР_12 (а.с.56-58,59-60).

Згідно виписки із земельно-облікових документів Нивецької сільськї ради №102 від 24.06.2019 року, за померлим ОСОБА_4 обліковується земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і земельної ділянки загальною площею 0,24 га по АДРЕСА_1 (а.с.102).

Судом встановлено, що 15 липня 2019 року до Центру надання адміністративних послуг Дубровицької районної державної адміністрації звернулась ОСОБА_2 із заявою щодо реєстрації права власності на житловий будинок за померлим ОСОБА_4 (а.с.93,94).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 10.12.2010 року, ОСОБА_2 була дружиною ОСОБА_4 (а.с.175).

При огляді в судовому засіданні витребуваної за клопотанням представника позивача реєстраційної справи №218 (а.с.90-112) було встановлено, що із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на реєстрацію об`єкта нерухомого майна - житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась ОСОБА_2 . Разом із заявою для проведення даної реєстрації було надано необхідні документи, які передбачені п.п.43, 66 Постанови КМУ від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема: Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56687931 від 01.07.2019 року (а.с.99); довідку №380/02-14 від 11.07.2019 року, видану приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Чубаєм О.С. (а.с.100); виписку з погосподарської книги №317 від 24.06.2019 року, видану Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.101); виписку із земельно-облікових документів Нивецької сільської ради №102 від 24.06.2019 року (а.с.102); технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 27.06.2019 року (а.с.103-107).

Як встановлено судом з пояснень відповідача, третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Крижик С.В. та підтверджується матеріалами справи, адміністратором Центру надання адміністративних послуг було прийнято оригінали документів, сформовано та зареєстровано електронну заяву про реєстрацію права власності за померлим ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Засобами програмного забезпечення до електронної заяви було долучено скановані копії оригіналів документів, що були подані для реєстрації адміністратором ЦНАП Крижик С.В. за допомогою засобів програмного забезпечення ДРРП. Дана електронна заява разом із сканованими копіями була передана на розгляд державному реєстратору Ющенко І.І. для прийняття відповідного рішення.

Державний реєстратор Ющенко І.І., розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 15.07.2019 року за реєстраційним номером 34999286, яку подала ОСОБА_2 для проведення державної реєстрації права приватної власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , керуючись ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктом 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47856704 від 19 липня 2019 року (з відкриттям розділу) за померлим ОСОБА_4 (суб`єкт права), заявник - ОСОБА_2 (а.с.110).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №174437036 від 19.07.2019 року вбачається, що державний реєстратор Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко Інна Іванівна зареєструвала на ім`я ОСОБА_4 на праві приватної власності, житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 97,8 кв. м, житловою площею 52,5 кв. м., Опис: А-1-Ж/Будинок, а-1- Прибудова, Пг/А-1- Погріб, а1-Ганок, Б-1-Літня кухня, В-1-Господарська будівля, в-1-Сарай, Г-1 -Вбиральня, №1-Ворота з хвірткою, №2-Огорожа, №3-Огорожа (а.с.11). Підставами такої реєстрації стали: виписка з погосподарської книги серія та номер:317, видана 24.06.2019 року та виписка із земельно-облікових документів від 24.06.2019 року №102, виданих Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.111).

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 року звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Чубая О.С. (а.с.172).

З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56687931 від 01.07.2019 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , приватним нотаріусом Чубаєм О.С. 01.07.2019 року було заведено спадкову справу №64391684 (а.с.172-183), номер у спадковому реєстрі 112/2019 (а.с.182).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №56687801 від 01.07.2019 року (а.с.179) та Інформаційної довідки зі Спадкового рестру (заповіти договори) №56687790 від 01.07.2019 року (а.с.181), які видано у зв`язку з відкриттям спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що за вказаними параметрами записів у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Крім того, приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Чубаєм О.С. було видано довідку №380/02-14 від 11.07.2019 року, згідно якої ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом ОСОБА_4 , 1956 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 . Також в довідці від 11.07.2019 року №380/02-14 вказано, що ОСОБА_2 прийняла спадщину, оскільки подала заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк встановлений законодавством. Крім неї, інших спадкоємців немає (а.с.183).

У позовній заяві позивач, як на підставу своїх вимог вказує, що відповідач не мав права реєструвати право власності на нерухоме майно на ОСОБА_4 , який помер ще за 3,5 місяці до такої реєстрації.

Проте, згідно з п.п.6, 7, 12, 18, 19, 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Зокрема, відповідно до п.66 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Тобто п. 66 вказаного Порядку надає повноваження спадкоємцю померлої особи вчинити певні юридичні дії, які б вчинив сам спадкодавець, якби був живим.

Виходячи з наведеного, на підставі заяви спадкоємців здійснюється внесення записів про права спадкодавця, якщо останні вже виникли та це підтверджено відповідними правовстановлюючими документами.

В позовній заяві позивач як на підставу своїх вимог, вказує також, що виписка з погосподарської книги, яка видана Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області від 24 червня 2019 року, не є тим правовстановлюючим документом, на підставі якого відповідач мав би право приймати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень та вносити до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Також зазначає, що відповідачем не було дотримано вимоги ст.ст.10, 18, 22, 23, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому прийняте відповідачем 19 липня 2019 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є протиправним.

Проте відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ, які вже відбулися, з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку.

Варто також зауважити, що Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 22 серпня 2018 року по справі №925/1265/16 звертає увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію.

При цьому, записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (ч.1 ст. 26 Закону).

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою Кабінету Міністрів України за № 1127 від 25.12.2015 року.

Частинами 2, 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Окрім того, відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Пунктом 43 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Отже, виписка з погосподарської книги від 24.06.2019 року №317, яка видана Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області згідно п.43 наведеного вище Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, є документом який може бути поданий для державної реєстрації права власності державному реєстратору, оскільки будівництво вказаного будинку було закінчено до 05.08.1992 року.

Крім того, заявником для реєстрації права власності, згідно вищевказаних вимог Порядку було надано технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1 , який виготовленого станом на 27 червня 2019 року, КП "Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації" на ім`я ОСОБА_4 , з якого також вбачається 1977 рік побудови даного будинку (а.с.103-107).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1,2 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.4 ст.77 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Це зокрема стосується копій погосподарських книг на аркушах 61-79, оскільки вони не стосуються даного позову, а тому суд не бере їх до уваги.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 16 ЦК України врегульовує захист цивільних прав та інтересів судом та передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту порушеного права визначені виключно законом.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Не є підставою для припинення провадження у справі або для беззаперечної відмови у задоволенні позову лише зміст позовної вимоги, без з`ясування судом зазначених обставин.

Вирішуючи питання про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності, суд також враховує вимоги статті 4 ЦПК України та статті 15 ЦК України про те, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, тому суд повинен встановити, чи дійсно порушено право позивача та з`ясувати, у чому саме полягає порушення законних прав ОСОБА_3 .

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 21.05.2012 у справі №6-20цс11, оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Тобто, обраний позивачем спосіб захисту повинен бути не лише таким, що передбачений законом, а й "ефективним" в розумінні положень Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

З врахуванням викладеного, суд констатує, що обраний позивачем спосіб захисту не можна вважати ефективним, оскільки такий спосіб захисту не призведе до поновлення прав позивача, з огляду на обставини, встановлені судом.

Позивач також вказує, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України встановлює, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений не тільки договором або законом, але й судом лише у визначених законом випадках.

За результатами розгляду Великою Платаю ВС справи № 338/180/17 було надано позицію щодо застосування конкретного способу захисту цивільного права, яке залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

З урахуванням зазначеного та матеріалів справи, враховуючи, що ОСОБА_2 до Центру надання адміністративних послуг Дубровицької РДА були подані усі необхідні документи для державної реєстрації за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а тому у державного реєстратора Дубровицької РДА Ющенко І.І. були підстави для прийняття такого рішення, тому позовні вимоги ОСОБА_3 щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 19 липня 2019 року №47856704 про державну реєстрацію даного житлового будинку та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності не підлягають задоволенню, оскільки вчинені у відповідності до норм чинного законодавства. Отже, не встановлено порушень відповідачем прав позивача. А тому заявлений позов є безпідставним та недоведеним.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому понесені позивачем судов витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,3,27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме манно та їх обтяжень», ст.ст.15, 16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1268, ЦК України, ст.ст. 1,2, 4, 5, 7, 10, 12, 13, 76, 89, 235, 247, 259, 263 265, 273, 354, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Державного реєстратора Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко Інни Іванівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дубровицького районного нотаріального округу Чубай Олександр Степанович, Адміністратор Центру надання адміністративних послуг Дубровицької районної державної адміністрації Крижик Світлана Віталіївна, ОСОБА_2 про визнання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень недійсним та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає по АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 08 лютого 2002 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач: Державний реєстратор Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області Ющенко Інна Іванівна, вул.Воробинська, 14, м.Дубровиця Рівненської області, паспорт серії НОМЕР_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 .

Третя особа: Приватний нотаріус Дубровицького районного нотаріального округу Чубай Олександр Степанович, вул.Шевченка, 34а, м.Дубровиця, Рівненської області.

Третя особа: Адміністратор Центру надання адміністративних послуг Дубровицької районної державної адміністрації Крижик Світлана Віталіївна, провулок Макарівський, 1, м.Дубровиця Рівненської області.

Третя особа: ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_4 , ідентифікаційний НОМЕР_13, паспорт серії НОМЕР_10 , виданий 27 квітня 1998 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В