Справа № 755/3055/20
УХВАЛА

"10" березня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа № 755/3055/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що після відкриття провадження у справі про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 1 771 894,24 грн. є ризик недобросовісної поведінки ОСОБА_2 і вчинення ним дій з відчуження належних йому об`єктів житлової нерухомості.

Також позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду із стягнення з відповідача заборгованості.

Вивчивши заяву та додані до неї документи встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявником до заяви про забезпечення позову додано квитанцію № від 06.03.2020 року.

Натомість, перевіркою інформації наявної в АСДС «Д-3» щодо зарахування сплаченого позивачем судового збору встановлено, що за доданою до заяви квитанцією № від 06.03.2020 року судовий збір в дохід держави не зараховувався.

Крім цього, відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, позивачем на підтвердження належності відповідачу квартири АДРЕСА_1 надано інформаційний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 202113403 від 27.02.2020 року, зі змісту якої убачається, що ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Натомість суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що зі змісту наданого позивачем витягу неможливо однозначно ідентифікувати особу власника квартири АДРЕСА_1 , що виключало б сумніви того, що особа відповідача ОСОБА_2 та особа вказана у інформаційному витязі являється однією і тією самою особою.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки подана заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, остання підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Виниченко Л.М.