Справа № 342/1418/19
Провадження № 2/342/158/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивача Розумного Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_4 . З часу свого народження й до дня смерті матері позивач проживав разом з нею однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний побут. Позивач здійснював догляд за мамою, проводив її поховання за власні кошти. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач, як спадкоємець першої черги, фактично вступив в управління спадковим майном та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Однак, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння АДРЕСА_2 ) у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, виданого на ім`я спадкодавця, та реєстрацією спадкового господарства, як колгоспний двір. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 побудовані у 80-их роках ОСОБА_4 Для будівництва та обслуговування житлового будинку їй відведена земельна ділянка площею 0.22 га. Однак, згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ - право власності на вищезгаданий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. На час припинення колгоспного двору (15.04.1991) в спадковому житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_4 , 1908 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_1 , 1946 року народження (позивач), невістка ОСОБА_2 , 1951 року народження (відповідачка), онук - відповідач ОСОБА_3 , 1979 року народження; суспільна група господарства колгоспники. З приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який фактично вступив в управління спадщиною. Він виготовив технічну документацію на будинок, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають повністю.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Станом на 15.04.1991 в господарстві по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується довідкою № 440, виданою 07.11.2019 виконкомом Корнівської сільської ради.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 99 років в с. Корнів Городенківського району, актовий запис за № 2 від 10 березня 2008 р. в Книзі реєстрації смертей, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Корнівської сільської ради. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_4 на день смерті (на ІНФОРМАЦІЯ_7 ) проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 ; разом з нею були зареєстровані: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується довідкою № 441, виданою 07.11.2019 виконкомом Корнівської сільської ради.

Про те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є сином ОСОБА_4 , свідчить копія свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданого 03 вересня 1962 р., запис за № 9 від 15 грудня 1946 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження.

Наведене свідчить, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З копії спадкової справи № 168/2019, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. вбачається, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину, 14.08.2019 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Йому 14 серпня 2019 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1463, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян власників «Дністер», розміром 52,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 , виданого 01.10.2000 Городенківською РДА.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. від 08 листопада 2019 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що правовстановлюючий документ на вищезгаданий житловий будинок відсутній, а подані позивачем документи не підтверджують права власності померлої на спадковий житловий будинок.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 9072 від 14.08.2019 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 не зареєстровано.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Із копії будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику ОСОБА_4 04 червня 1985 р. вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_4 збудований ОСОБА_4 на відведеній в встановленому законом порядку земельній ділянці. Про реєстрацію будинку по АДРЕСА_2 у виконкомі місцевої ради свідчить виписка з погосподарської книги № 2 Корнівської сільської ради за 1991-1995 роки, видана 07.11.2019 за № 442; суспільна група господарства колгоспний двір, особовий рахунок № НОМЕР_4 . Із довідки № 443, виданої 07.11.2019 виконкомом Корнівської сільської ради Городенківського району, вбачається, що АДРЕСА_4 Стрільців, АДРЕСА_2 .

До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003р.) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 16.08.2019, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1987 р., господарські будівлі та споруди - в 1970, 1985, 1987, 1988, 1989 роках Їх ринкова вартість станом на 08 листопада 2019 р. становить 120120 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я». Розмір земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою, становить 0,22 га, що стверджується довідкою № 444, виданою 07.11.2019 виконкомом Корнівської сільської ради.

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, після смерті матері ОСОБА_4 , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, позов визнається відповідачами колишніми членами колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Місце проживання відповідачки ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення складене 16.03.2020.

Суддя: Ничик Г. І.