Справа № 308/3138/19
У Х В А Л А

09 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів ГОТРИ Т.Ю., СОБОСЛОЯ Г.Г.

при секретарі БАЛАЖ Н.С.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 308/3138/19 за позовом ОСОБА_1 до Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Ужгородська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 липня 2019 року, повний текст якого складено 12 липня 2019 року, головуючий суддя Іванов А.П., -

встановив:

20.03.2019 ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв адвокат Вакула Ю.І., звернулася до суду з указаним позовом до Оноківської сільської ради Ужгородського району (а.с. 1-6). Позивачка зазначала, зокрема, що є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували в шлюбі з 15.09.1956. На підставі рішення Виконавчого комітету Ужгородської районної ради народних депутатів від 09.08.1989 № 121 «Про оформлення права власності на житлові будинки, які належать громадянам с. Оноківці та Оріховиця», ухваленого на підставі рішення Оноківської сільської ради від 20.07.1989 № 39 «Про оформлення права власності на житлові будинки у селах Оноківці та Оріховиця», даних погосподарських книг, технічного паспорта на житловий будинок загальною площею 84,8 кв. м, житловою площею 54,6 кв. м, з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 право власності на цей будинок підлягало оформленню на ім`я батька позивачки. Однак, батько позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не завершивши оформлення права власності на будинок.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину за ним прийняла його дружина ОСОБА_4 , яка проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті, і за свого життя лише оформила право власності на земельну ділянку площею 0,123 га із кадастровим номером :12:014:0022 по АДРЕСА_1 . Мати позивачки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 теж не завершивши оформлення права власності на успадкований житловий будинок. ОСОБА_4 залишила заповіт, що був складений 18.05.2017, яким все своє майно заповіла позивачці.

11.09.2017 Ужгородською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 255/2017 після смерті ОСОБА_4 , а 18.09.2018 державним нотаріусом було за реєстровим № 2-400 позивачці видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку з кадастровим номером :12:014:0022 площею 0,123 га по АДРЕСА_1 та була здійснена державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Водночас державний нотаріус Ужгородської районної державної нотаріальної контори постановою від 18.09.2018 № 537 відмовив у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на будинок.

Згідно з довідкою Виконкому Оноківської сільської ради від 01.09.2017 № 2300, на день смерті спадкодавця з ним проживали шість осіб, з яких троє правнуки, одна повнолітня онука та повнолітня невістка, тому вони не є спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 , а зареєстрований син спадкодавця ОСОБА_2 , 1964 р.н., не був зазначений у заповіті та не був непрацездатним на момент відкриття спадщини, тому не має права на спадкування.

Посилаючись на ці обставини, на норми ЦК України, на інші норми законодавства щодо прав на нерухоме майно у сільській місцевості з урахуванням часу створення нерухомого майна, щодо права власності, порядку спадкування та умов державної реєстрації прав на нерухоме майно, виходячи з того, що з огляду на обставини позасудовим порядком реалізувати своє право спадкування позивачка не має можливості, а визнання судом права власності на житловий будинок в порядку спадкування за позивачкою не порушуватиме жодні права будь-яких осіб, ОСОБА_1 просила визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.07.2019 позов задоволено: визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 100-102).

ОСОБА_2 у порядку ст. 352 ч. 1 ЦПК України як особа, яка не брала участі у справі, в якій суд вирішив питання про її права та обов`язки, рішення суду оскаржив як незаконне (а.с. 111-113). У скарзі зазначає, серед іншого, таке.

Рішенням суду зачіпається охоронюваний законом майновий інтерес апелянта, який прийняв фактично спадщину за своїм батьком ОСОБА_5 і таким чином разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 став співвласником спадкового будинку.

Позивачка ОСОБА_1 і апелянт є рідними сестрою і братом. Спадковий будинок, право власності на який визнано в цілому за ОСОБА_1 , не належав до спільного майна подружжя їхніх батьків, оскільки був збудований у 1955 році подружжям ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Дворогосподарство АДРЕСА_1 було відкрите у 1955 році. Батьки ОСОБА_5 і ОСОБА_4 після укладення шлюбу стали проживати в цьому будинку разом з батьками ОСОБА_5 .

На час смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у будинку проживали його дружина ОСОБА_4 і син ОСОБА_2 . Отже, спадкоємці ОСОБА_5 , а саме, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 прийняли спадщину за ним шляхом фактичного вступу в управління нею і стали співвласниками по 1/2 частині в будинку кожен. Позивачка ж у будинку не проживає з 1978 року і спадщину за своїм батьком ОСОБА_5 не прийняла.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_4 розпорядилася шляхом вчинення заповіту на ім`я ОСОБА_1 лише належною їй 1/2 часткою у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 не вказала про наявність іншого співвласника житлового будинку, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Участі в розгляді справи апелянт не брав, тому був позбавлений можливості захищати свої законні майнові права та інтереси, надати відповідні докази тощо.

Виходячи з наведеного та вказуючи на фактичне позбавлення його права власності на половину будинку, апелянт ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, у позові відмовити.

У відзиві на апеляцію позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вакула Ю.І., просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін (а.с. 150-154). На думку сторони, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, оскільки останній дійсно має право на частину спадкового майна, однак, не на 1/2 частину будинку, а на 1/4 частину.

Позивачка діяла в процесі добросовісно і не приховувала обставин справи, але вважала відповідно до сільських звичаїв, що допоки живі батьки, то діти на їхнє майно не претендують. Крім того, доказом фактичної відмови апелянта від спадщини за його покійним батьком є та обставина, що про оформлення права власності на земельну ділянку під будинком він був обізнаний і цим займалася його донька.

Апелянт відмовився надати позивачці будинкову книгу з даними реєстрації мешканців будинку, тому про її зміст остання дізналася лише після подання даної апеляційної скарги.

Тож позиція та дії апелянта непослідовні і він у зв`язку з цим не може мати переваг у спорі.

Дід і баба спадкодавців ОСОБА_8 і ОСОБА_9 дійсно будували спірну хату, але в подальшому ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебудовували і добудовували хату (розпочали у 1964 році), тому це майно було спільною сумісною власністю подружжя спадкодавців.

Відтак, оскільки будинок був перебудований спадкодавцями, ОСОБА_2 після смерті батька успадкував лише 1/4 частку в праві власності на будинок. Водночас беручи до уваги непослідовність дій і позиції апелянта, сім`ї якого спочатку ОСОБА_4 заповідала будинок, а ймовірно саме у зв`язку з неналежною поведінкою останніх щодо її утримання та догляду змінила заповіт, склавши такий на позивачку, апеляція не може бути визнана обґрунтованою, а правильне по суті рішення суду не може бути скасоване суто з процесуальних з міркувань.

16.06.2020 до апеляційного суду надійшла заява представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Вакули Ю.І. про закриття апеляційного провадження (а.с. 199-201).

Заява вмотивована, зокрема, тим, що розгляд апеляційним судом скарги, поданої на судове рішення особою, яка не брала участі в справі, з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має особливості, до яких належить і розгляд судом справи за такою скаргою на підставі додатково поданих доказів.

Сторона посилається, на доводи і обставини щодо фактів справи та своєї правової позиції в ній, які наводилися в позовній заяві та у відзиві на апеляційну скаргу. В тому числі, сторона вказує на суперечливість, на її думку, позиції апелянта в ситуаціях оформлення прав на земельну ділянку за своєю матір`ю та належності йому прав на 1/2 частину будинку в порядку спадкування, вважаючи це прикладом «класичного естопеля», внаслідок чого апелянт не може отримувати переваги від своєї непослідовної поведінки.

З наведених у заяві підстав просить закрити апеляційне провадження в порядку, передбаченому ст. 362 ч. 1 п. 3 ЦПК України.

Заслухавши суддю, пояснення: позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Вакули Ю.І., які заяву про закриття апеляційного провадження підтримали, апелянта ОСОБА_2 та його представника адвоката Дубровської О.М., які вважають заяву передчасною і такою, що не підлягає задоволенню, розглянувши питання за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Особа, яка не брала участі в справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, вправі оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст. 352 ч. 1 ЦПК України).

Саме таким порядком ОСОБА_2 , вважаючи свої майнові права як співвласника житлового будинку АДРЕСА_1 порушеними внаслідок визнання судом за ОСОБА_1 права власності на цей будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , подав апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12.07.2019.

Питання наявності у ОСОБА_2 права на звернення до суду за захистом (в тому числі, права на апеляцію) підлягає перевірці апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги. У цьому зв`язку апеляційним порядком перевіряється наявність фактів і обставин, що свідчать про вирішення судом питання саме про права і обов`язки апелянта, про порушення рішенням суду, ухваленим без залучення до участі в справі апелянта, його законних прав та інтересів, рівно як перевіряються й обставини, доводи, які можуть стверджувати протилежне.

Власне, така перевірка доводів, фактів і обставин, обґрунтованості відповідних доводів, є предметом і змістом апеляційного розгляду за скаргою особи, яка не брала участі в справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. За результатом апеляційного розгляду справи суд залежно від встановленого може як прийняти постанову відповідно до положень ст. 376 ч. 1 п. 4, ч. 2, ч. 3 п. 4 ЦПК України (якщо буде встановлено, що суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі), так і закрити апеляційне провадження на підставі ст. 362 ч. 1 п. 3 ЦПК України (якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося).

Така апеляційна перевірка наразі не проводилася, розгляд справи по суті в судовому засіданні ще не здійснювався, відповідні обставини не з`ясовувалися, докази не досліджувалися тощо. У справі вирішувалися лише процесуальні питання.

Відтак на даній стадії процесу заява про закриття апеляційного провадження, перевірка наведених підстав якої передбачає розгляд апеляції по суті, є передчасною, обґрунтованість цієї заяви по суті оцінюватися не може.

Виходячи з наведеного, підстави для закриття за заявою представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Вакули Ю.І. апеляційного провадження відповідно до ст. 362 ч. 1 п. 3 ЦПК України відсутні, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 258 ч. 2, ст. 259 ч.ч. 4-6, ст. 260, ст. 352 ч. 1, ст. 368 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Вакули Ю.І. про закриття апеляційного провадження в справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає. Повне судове рішення складене 9 грудня 2020 року.

Судді