Справа № 737/661/20
Проваждення № 2/737/278/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Москалець Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради, до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В. В.,

про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами,

учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, за яким все своє майно на випадок смерті заповів позивачу. Мати позивача - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та брат позивача ОСОБА_2 відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача.

До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який померлий ОСОБА_3 за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Позовна заява надійшла до суду 31 серпня 2020 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 23 вересня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 23 жовтня 2020 року, судовий розгляд справи по суті призначений на 12 листопада 2020 року та був відкладений на 30 листопада 2020 року та на 15 грудня 2020 року у зв`язку з невчасним надходженням спадкових справ.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Постернак Ю. О. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Від в. о. завідувача Куликівською районною державною нотаріальною конторою Завалієвої В. В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 заперечень не має.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкових справ № 601/2008 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та № 79/2014 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина (а.с.7).

Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 296 від 04 березня 2020 року ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_4 , сином ОСОБА_1 , невісткою ОСОБА_5 та онукою ОСОБА_6 (а.с.11).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1946 року (а.с.10).

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ними чинності. Отже, правовий режим майна подружжя регулюється нормативними актами, які були чинними на момент створення або придбання такого майна.

З наявних у справі доказів, судом встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 було побудовано в 1959 році, тобто під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі. Майнові відносини, які виникли між ними після реєстрації шлюбу на момент побудови даного житлового будинку регулювались "Кодексом законів про родину, опіку, шлюб та акти громадянського стану УРСР" від 31.05.1926 року з наступними змінами. Статтею 125 вказаного Кодексу передбачалось, що майно, набуте подружжям роботою в період зареєстрованого шлюбу, вважається таким, що належить обом членам подружжя на засадах спільної власності. З 01.01.1970 року по 01.01.2004 рік майнові відносини подружжя регулювались Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР, статтею 22 якого передбачалося, що майно нажите подружжям за час шлюбу визнавалось спільною сумісною власністю.

Таким чином, житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 9).

Згідно з ч.1, ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

З матеріалів спадкової справи № 601/2008 вбачається, що за життя ОСОБА_3 залишив заповіт, яким все своє майно заповів синові ОСОБА_1 . Заповіт складений 07 травня 2002 року, посвідчений секретарем виконкому Горбівської сільської ради Шикулою Н. І., зареєстрований у реєстрі за № 208 (а.с.106).

25 листопада 2008 року ОСОБА_1 звернувся до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 (а.с. 102).

25 листопада 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття належним їм часток у спадщині після смерті ОСОБА_3 (а.с. 102-103).

03 грудня 2008 року ОСОБА_6 звернулася до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі заповідального розпорядження складеного у Куликівській філії Ощадного банку № 204/074 від 11.08.2003 року (а.с.103).

ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та майновий пай, які належали померлому ОСОБА_3 (а.с.114,118).

ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією що знаходяться у Куликівській філії Ощадного банку 204/074 (а.с.116).

Таким чином, всю спадщину, крім вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться у Куликівській філії Ощадного банку, після смерті ОСОБА_3 прийняв його син ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина (а.с.6).

Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 297 від 04 березня 2020 року, ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_1 , невісткою ОСОБА_5 та онукою ОСОБА_6 (а.с.12).

З матеріалів спадкової справи № 79/2014 вбачається, що за життя ОСОБА_4 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла синові ОСОБА_2 . Заповіт складений 19 вересня 2008 року, посвідчений секретарем виконкому Горбівської сільської ради Шикулою Н. І., зареєстрований у реєстрі за № 306 (а.с.124).

06 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 (а.с.121).

13 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою, в якій зазначив, що на долю в спадщині не претендує (а.с.130).

ОСОБА_2 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на три земельні ділянки, які належали померлій ОСОБА_4 (а.с.151, 154, 157).

Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 був ОСОБА_2 .

Інших спадкоємців які претендують на спадщину судом не виявлено.

Згідно з повідомленням в. о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. від 26.06.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.17).

Згідно з копією довідки КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 71 від 16.03.2020 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 8).

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

У копії технічного паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, погріб під частиною будівлі а1-1, веранда а-1, прибудова А1-1, сараї Б-1, В-1, гараж Г-1, літня кухня Г1-1, ґанок а2-1, рік побудови 1959 (а.с. 18-20).

У витягах з погосподарських книг Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 2001-2010 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 (а.с.13-14).

У витягу з погосподарської книги Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 2011-2015 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , була ОСОБА_4 (а.с.15).

У витягу з погосподарської книги Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 2015-2020 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 (а.с.16).

Відомості щодо самочинного будівництва відсутні.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований батьками позивача під час зареєстрованого між ними шлюбу, тобто був об`єктом їхньої спільної сумісної власності, кожен з них мав право на 1/2 частину вказаного будинку, але за життя ними не отримано правовстановлюючого документу на будинок, спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняв його син ОСОБА_1 , а після смерті матері ОСОБА_4 спадщину прийняв її син ОСОБА_2 , тому позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково та визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеного будинку з надвірними будівлями та спорудами, оскільки спадкоємцем іншої частини вказаного домогосподарства є відповідач - ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 90,8 кв.м, житловою площею 63,4 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами (житловий будинок А-1, погріб під частиною будівлі а1-1, веранда а-1, прибудова А1-1, сараї Б-1, В-1, гараж Г-1, літня кухня Г1-1, ґанок а2-1) садиби АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. Ю. Рубаненко