І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Бєловол О.О.,
Справа № 629/5222/20
Номер провадження 2/629/1502/20
позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу про стягнення заборгованості,
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного.
Суд розглядаючи справу на підставі наявних в справі доказів в межах заявлених позивачем вимог.
Стаття 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Згідно з ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Стаття 509 ЦК України вказує на те, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор/стаття 510 ЦК України/
За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування /ч. 1 ст. 77 ЦПК України/. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення /ч. 2 ст. 77 ЦПК України/. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування /ч. 4 ст. 77 ЦПК України/.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи /ч. 1 ст. 79 ЦПК України/.
Так, у порядку ст. 82 ЦПК України обставини, на які вказано позивачем, відповідачами не визнавалися, будь-яких відповідних заяв до суду не надходило.
В справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги.
В обґрунтування позову позивач подав документи: Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк» від 22.12.2011 року, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна COLD», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256 ПАТ КБ ПриватБанку, довідку про відкриті кредитні картки АТ КБ «ПриватБанк», довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки АТ КБ «ПриватБанк» оформленої на ОСОБА_1 , виписка за договором б/н станом на 22.09.2020 року ОСОБА_1 .
Інших належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача і мають значення для справи, в справі немає.
В ухвалі про відкриття провадження у справі від 17.11.2020 року судом було запропоновано позивачу у строк до 16.12.2020 року, подати до суду, у разі наявності, докази в обґрунтування позовних вимог, які не були додані до позовної заяви, зазначити чи направлялися позивачем відповідачу повідомлення-вимога про повне погашення заборгованості за кредитом.
Разом з тим, позивач не скористався наданими йому правами, позивачем не було надано будь-яких доказів суду, будь-яких письмових клопотань у відповідності до вимог ЦПК України щодо забезпечення доказів, витребування доказів у передбачених ЦПК України випадках від позивача не надходило.
У матеріалах справи відсутня Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк від 22.12.2011 року, на яку посилається позивач у позовній заяві. В справі відсутні докази про представництво або правонаступництво віх прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк», або про відступлення ПАТ «Акцент-Банк» право вимоги АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 22.12.2011 р. укладеного ОСОБА_1 з ПАТ «Акцент-Банк», внаслідок якої кредитором в спірних правовідносинах став виступати АТ КБ «ПриватБанк».
Будь-яких письмових клопотань у відповідності до вимог ЦПК України щодо забезпечення доказів, витребування доказів у передбачених ЦПК України випадках позивачем не заявлялося.
Суд звертає увагу на те, що збирання доказів у цивільній справі не є обов`язком суду.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін /ч. 1 ст. 12 ЦПК України/.
Надані позивачем докази не відповідають вимогам ст.ст.77-80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів, з них неможливо встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на наведене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, що підтверджують заявлені ним вимоги, і у суду немає правових підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265,268 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається через Лозівський міськрайонний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Згідно п.3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".
відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1
Суддя: К.Ш.Харабадзе