22-ц/804/2345/20
242/7301/19

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 242/7301/19

Номер провадження 22-ц/804/2345/20

08 липня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Баркова В.М., Принцевської В.П.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 18 травня 2020 року, ухвалене у складі судді Коліщук З.М., повний текст якого складено 25 травня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2012 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до повноліття дитини. На теперішній час він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_5 , на утримання якого судовим наказом, виданим Селидівським міським судом Донецької області від 13 грудня 2019 року, з нього були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно до повноліття дитини. З огляду на те, що на теперішній час на його утриманні знаходиться неповнолітній син та дружина, яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і отримує щомісячну допомогу на дитину, він не має можливості сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання доньки в розмірі ? частини його доходу. Просив зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2012 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини його доходу.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 18 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про те, що він не надав достатньо доказів неспроможності сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 в визначеному рішенням суду розмірі. З огляду на зміну його сімейного стану, погіршився його матеріальний стан, оскільки він повинен утримувати не тільки дитину від першого шлюбу, а також і сина ОСОБА_8 та дружину, яка не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила її відхилити. При цьому зазначила, що позивач з моменту їх розлучення мав заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки і участі в житті дитини не приймав. Вважає, що їх спільна дочка потребує матеріальної допомоги так само, як і дитина позивача від другого шлюбу.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2012 року було розірвано (а.с 9) та мають доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 6).

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2012 року до повноліття дитини (а.с 8).

Дане рішення знаходиться на примусовому виконанні в Селидівському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 11 листопада 2019 року. (а.с 21-22).

28 вересня 2013 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 (а.с 7) і ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_5 (а.с 5).

Згідно судового наказу, виданого Селидівським міським судом Донецької області 13 грудня 2019 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 грудня 2019 року та до повноліття дитини(а.с 18).

Постановою головного державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Біликом А.О. від 27 січня 2020 року відкрито виконавче провадження за вказаним судовим наказом (а.с 23-24).

З довідки ТОВ «Агенція Безпеки» від 03 лютого 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 з 06 червня 2019 року по 30 грудня 2019 року працював на даному підприємстві на посаді охоронника та його дохід за цей період склав 81 530,37 грн.(а.с 20).

Також встановлено, що з січня 2020 року по теперішній час позивач працює в ТОВ «ОХ-СХІД» на посаді охоронника відділу охорони з обслуговування ПрАТ «ШУ «Покровське» ПЗТУ, що вбачається з довідки № 19/155 від 29 березня 2020 року (а.с 43).

Дружина позивача ОСОБА_4 знаходиться на обліку в УСЗН Селидівської міської ради та з 01 липня 2018 року по 31 липня 2021 року отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 860 грн. 00 коп. щомісячно (а.с 3).

З довідки, виданої КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» вбачається, що відповідач ОСОБА_2 хворіє епісиндромом неясного ґенезу, лікується періодично у невропатолога (а.с 35). Також свої захворювання підтверджує протоколом обстеження (а.с 37-42).

Крім того, згідно довідки Селидівського міського центра зайнятості від 12 травня 2020 року ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітна в Селидівському міському центрі зайнятості з 06 травня 2020 року (а.с 36).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів погіршення його матеріального становища, стану його здоров`я, що потребує додаткових витрат, про розмір його доходів на теперішній час, а також покращення матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я одержувача аліментів ОСОБА_2 , не наведено істотних обставин, які унеможливлюють сплату ним аліментів у розмірах, визначених рішеннями суду.

З таким висновком суду погодитись не можна з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення не відповідає.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи наведене, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів.

Апеляційним судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2012 року було розірвано (а.с 9) та мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 6).

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2012 року до повноліття дитини (а.с 8). Дане рішення знаходиться на примусовому виконанні в Селидівському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. (а.с 21-22).

28 вересня 2013 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 (а.с 7) і ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_10 (а.с 5).

Згідно судового наказу, виданого Селидівським міським судом Донецької області 13 грудня 2019 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 грудня 2019 року та до повноліття дитини(а.с 18). Даний судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні в Селидівському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с 23-24).

З 06 червня 2019 року по 30 грудня 2019 року позивач працював в ТОВ «Агенція Безпеки» на посаді охоронника та його дохід за цей період склав 81530,37 грн, що вбачається з довідки підприємства від 03 лютого 2020 року.(а.с 20).

Також встановлено, що з січня 2020 року по теперішній час ОСОБА_1 працює в ТОВ «ОХ-СХІД» на посаді охоронника відділу охорони з обслуговування ПрАТ «ШУ «Покровське» ПЗТУ. За період з 02 січня 2020 року по травень 2020 року позивачу нарахована заробітна плата в загальній сумі 45 634,60 грн, з якої утримано податків та інших обов`язкових платежів в загальній сумі 8 898,73 грн., утримано аліментів на суму 11 848,16 грн. ( січень-лютий 2020 року 50%, березень-травень 2020 року по 25 %)(а.с 43, 60).

Дружина позивача ОСОБА_4 знаходиться на обліку в УСЗН Селидівської міської ради та з 01 липня 2018 року по 31 липня 2021 року та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 860 грн. 00 коп. щомісячно (а.с 3).

Отже встановлено, що після прийняття 28 вересня 2012 року судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 відбулись зміни сімейного стану позивача, його майновий стан погіршився у зв`язку із понесенням витрат на новостворену сім`ю, в якій народилась дитина, а дружина ОСОБА_1 не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем наявності підстав, передбачених статтею 192 СК України для зменшення розміру аліментів є таким, що не відповідає обставинам справи.

Розглядаючи дану справу, місцевий суд не виконав своїх обов`язків, визначених законом, повно, всебічно й об`єктивно не з`ясував усіх обставин справи, не надав їм належної оцінки та ухвалив рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 18 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2012 року та стягувати щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня прийняття даної постанови до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 10 липня 2020 року.

Суддя: