ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

12 березня 2020 року

м. Харків

справа № 633/211/19

провадження № 22-ц/818/938/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Кругової С.С., Маміної О.В.

Позивач ОСОБА_1 ,

Відповідач ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печенізьського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року, ухвалене суддею Смирновим В.А.,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дитинства має вроджену хворобу дитячий церебральний параліч, є інвалідом ІІІ групи з дитинства. Вказує, що його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розлучились, коли йому було 3 роки. Після розлучення батько в добровільному порядку час від часу надавав матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення ним повноліття. Після цього матеріальна допомога припинилась повністю. Зазначає, що він отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1497 грн. Внаслідок свого захворювання має нефункціональну праву руку, через що не може виконувати повноцінно будь-яку роботу по власному обслуговуванню, домашньому господарству, а також не може працевлаштуватись. Освіти, професії для виконання роботи, яка не потребує фізичних зусиль, не має. Станом на сьогодні позивач проживає разом з матір`ю в приватному будинку, який належить їм на праві власності ( по ј частці) та іншим особам на праві власності. Позивач наголошує на тому, що через хворобу постійно потребує прийому дорогих ліків, масажування, санаторного лікування. Мати не може надавати матеріальну допомогу, оскільки також є пенсіонером. Інших родичів, які можуть надавати матеріальну допомогу не має. За відомою позивачу інформацією, його батько наразі проживає у м. Харкові, має власну квартиру, автомобіль, займається торгівлею, неодноразово виїжджав на роботу закордон, тому він вважає, що батько є достатньо матеріально забезпеченою особою. Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку ( доходу) щомісяця, починаючи з дня його звернення до суду з позовом.

Рішенням Печенізьського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом з дитинства та має ІІІ групу інвалідності безстроково, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 11 червня 2019 року. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 768 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та неправильним застосуванням норм процесуального права. Вказує на те, що постаноновлюючи рішення суд першої інстанції не врахував стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів. Зазначає, що станом на сьогоднішній день не займається торгівлею, і не виїжджає за кордон на заробітки. Звертає увагу на те, що має заборгованість по оплаті комунальних послуг, ніде не працевлаштований офіційно, що підтверджується копією трудової книжки, роботу, яку пропонують працедавці не влаштовує за станом здоров`я, крім того, вказує, що оформлює групу інвалідності за станом здоров`я.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 05 вересня 1989 р., зареєстрованого міськвідділом ЗАГС міста Лозова Харківської області ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 707, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .( а.с. 3 ).

Наявність інвалідності ІІІ групи з дитинства у позивача підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія ХАР-06 № 034142 та посвідченням серії ААБ № 220603. ( а.с. 6-8).

З довідки управління соціального захисту населення Печенізької районної державної адміністрації Харківської області № 2573 від 27.05.2019 р. вбачається, що ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства 3 групи. ( а.с.10).

Мати позивача - ОСОБА_3 знаходиться на обліку в управлінні ПФУ Чугуївське об`єднане управління ПФУ і отримує пенсію за віком.( а.с. 11).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків інформація про доходи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутня. ( а.с. 12,13).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області від 28.05.2019 р. та паспортними даними (а.с.4,9).

Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України.

Згідно статті 201 СК України щодо застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доводи ОСОБА_2 про незадовільний стан його здоров`я не підтверджені належними та допустимими доказами.

ОСОБА_2 є працездатною особою, отже має можливість працювати та надавати майнову допомогу непрацездатному сину.

Розмір стягнення визначений судом з урахування положень ст. 182 СК України та вимог розумності та справедливості.

За таких обставин, суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Печенізьського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна