РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Юшко С.І., Луцюка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконкому Рівненської міської ради про встановлення порядку користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 . Просить суд зобов`язати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та не чинити перешкоди у подальшому шляхом безперешкодного постійного доступу та не створювати конфліктів.

Просить суд з врахуванням інтересів малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виділення у користування ОСОБА_1 кімнату № АДРЕСА_2 , площею 11,6 кв.м., та кімнату № АДРЕСА_3 , площею 8,6 кв.м., згідно плану квартири, інші приміщення просить лишити у загальному користуванні: кімната №3 вбиральня сполучена площею 4,1 кв.м., кімната №1 коридор площею 8,2 кв.м., кімната №6 кухня площею 9,5 кв.м. Судові витрати по справі просить покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві спільної часткової власності належить Ѕ квартири АДРЕСА_1 . З відповідачем, який є співвласником зазначеної квартири перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.10.2017 року. Від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки сину виповнилося 10 років, він потребує окремої кімнати. Згідно плану квартира сторін облаштована дитячою кімнатою АДРЕСА_3 , площею 8,6 кв.м. Дана кімната розташована навпроти кімнати №2, площею 11,6 кв.м., які позивач просить виділити у своє користування, з врахування інтересів дитини. Позивач зазначає, що на фоні неприязних стосунків відповідач постійно створює конфлікти та перешкоджає у користуванні належною позивачу на праві власності часткою квартири, між сторонами виникають суперечки з приводу користування квартирою. Позивач зазначає, що зверталася до відповідача з досудовою пропозицією, однак відповіді не отримала.

04.02.2019 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , та просить суд в задоволенні первісного позову відмовити. Встановити порядок користування належної на праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 між співвласниками, виділивши в користування ОСОБА_1 - жилу кімнату № АДРЕСА_2 площею 11,6 кв.м.; ОСОБА_3 - жилу кімнату № АДРЕСА_4 , площею 14,7 кв.м.; жилу кімнату № АДРЕСА_3 , площею 8,6 кв.м., кімнату АДРЕСА_5 вбиральню сполучну, площею 4,1 кв.м., кімнату №1 коридор, площею 8,2 кв.м., кімнату №6 кухню, площею 9,5 кв.м., балкон-лоджію, вихід на який з кухні, площею 1,4 кв.м. та балкон, вхід на який з кімнати №2 площею 1,8 кв.м. - залишити в спільному користуванні.

Свої вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 мотивує тим, що запропонований позивачем порядок користування квартирою не враховує баланс інтересів між співвласниками квартири та не відповідає вимогам закону, також стане перешкодою в спілкуванні з сином. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що частки виділені в натурі повинні бути адекватними розміру їх часток у праві власності на спільне майно. ОСОБА_3 зазначає, що враховуючи тривале користування ОСОБА_1 кімнатою АДРЕСА_2 , не заперечує проти задоволенню позову в цій частині вимог.

ОСОБА_3 спростовує доводи позивача, що ним створюються перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою, однак не заперечує щодо наявності між сторонами конфлікту і неприязних стосунків, напроти зазначає, що ініціатором конфліктів є позивач ОСОБА_1 . Зазначив, що ніколи не чинив перешкод для сина в користуванні кімнатою, в якій останній проживає, однак визначений позивачем спосіб користування квартирою обмежить відповідачу доступ до користування приміщенням та стане перешкодою в спілкуванні з сином.

Ухвалою суду від 10.01.2019 року провадження у вищевказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.05.2019 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконкому Рівненської міської ради про встановлення порядку користування квартирою. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Постановлено подальший розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю, заперечила проти задоволення зустрічного позову. Представник позивача підтримала вимоги довірителя та просила позов задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти задоволення первісного позову. Підтримали позовні вимоги довірителя за зустрічним позовом, з підстав та мотивів, які наведені у позові.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, заперечень, пояснень по суті спору не подано.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що між сторонами дійсно наявний конфлікт з приводу користування квартирою.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, пояснення свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, наказу №54 від 03.02.2006 р. Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, на праві приватної спільної часткової власності по Ѕ частки. Дане підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.02.2006 року №9792454. (а.с.17)

Відповідно до свідоцтва про право власності від 03.02.2006 року, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності по Ѕ частки належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , загальна площа квартири - 61,3 кв.м., житлова площа - 35,2 кв.м. (а.с.18)

Характеристика квартири та її обладнання наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною зазначеного свідоцтва.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 34,9 кв.м., у тому числі 1 кімната 11,6 кв.м., 2 кімната 8,6 кв.м., 3 кімната -14,7 кв.м., 4 кімната: кухня площею 9,5 кв.м., вбиральня (сполученої) площею 4,1 кв.м., коридор площею 8,2 кв.м., балкон площею 1,8 кв.м. та 1,4 кв.м. (а.с.19-21)

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.10.2017 року у справі №569/13336/17 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 24.10.1992 року розірваний, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 . (а.с.16)

Позивачем ОСОБА_1 до ОСОБА_3 направлено досудову пропозицію щодо встановлення порядку користування квартирою та придбання частки квартири. (а.с.22)

Статтями 4, 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_1 на підставу своїх вимог зазначає, що спільна дитина сторін потребує окремої кімнати, а належним чином облаштованою для дитини кімнатою, є кімната № НОМЕР_2 , площею 8,6 кв.м., яка розташована напроти кімнати №2 площею 11,6 кв.м.

Однак сторонами не заперечується, що дитина сторін проживає у кімнаті №4 загальною площею 11,6 кв.м. Дане також підтверджується актом обстеження умов проживання наданого службою у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради від 05.02.2019 року. Згідно даного акту визначено, що дитина сторін має окрему обладнану кімнату, в якій є дитячий куточок (письмовий стіл, шафи і ліжко). (а.с.87)

Частиною четвертою статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частини 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А у відповідності до частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Крім цього, відповідно до частини 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість між ними. Право на судовий захист виникає у випадку відсутності домовленості між всіма співвласниками, наявності між ними непорозумінь та протиріч, які ускладнюють спільне користування майном, або іншим чином впливають на права та інтереси всіх співвласників.

Як встановлено судом, між сторонами дійсно наявний конфлікт, та не досягнуто домовленості з приводу користування квартирою.

У відповідності до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Наявність неприязнених стосунків та конфліктів між сторонами не заперечили в судовому засіданні самі сторони та їх представники.

Якщо спірні правовідносини не стосуються розподілу майна в натурі для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

При вирішенні спору суд звертає увагу і на необхідність захисту житлових прав неповнолітньої дитини.

Вpаховуючи хаpактеp планування кваpтиpи, склад сім`ї, виділення у відособлене користування кожному із співвласників частини квартири, яка б відповідала їх ідеальним часткам є неможливим.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами в квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають троє осіб, а саме в кімнаті №2 площею -11,6 кв.м. мешкає позивач ОСОБА_1 , в кімнаті №5 площею 14,7 кв.м. мешкає відповідач ОСОБА_3 , в кімнаті №4 площею - 8,6 кв.м. мешкає неповнолітній син сторін ОСОБА_4 .

Суд вважає, що необхідно встановити поpядок коpистування пpимiщеннями кваpтиpи АДРЕСА_1 , видiливши у користування ОСОБА_1 - житлову кімнату площею 11,6 кв.м. з прилеглим до неї балконом, ОСОБА_3 - житлову кімнату площею 14,7 кв.м. та балкон, вихід на який з кухні.

Житлову кімнату площею 8,6 кв.м.; кухню площею 9,5 кв.м.; коридор площею 8,2 кв.м.; вбиральню (сполучну) площею 4,1 кв.м. слід залишити у спiльному коpистуваннi ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Попри незначне відхилення від ідеальних часток у праві спільної часткової власності, при обставинах забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, яка протягом тривалого часу користується та мешкає в кімнаті площею 8,6 кв.м., суд вважає, що запpопонований ОСОБА_1 поpядок коpистування пpимiщеннями спipної кваpтиpи є найбiльш pацiональним та доцiльним i таким, що відповідатиме інтересам сторін.

Виділення у користування ОСОБА_3 кімнати більшого розміру містить незначне відхиленні від ідеальної частки, що не поpушує житлових прав власників, не порушуючи також права неповнолітньої дитини. ОСОБА_3 виділити у користування житлову кімнату площею 14,7 кв.м. та балкон, вихід на який з кухні.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою - задоволити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконкому Рівненської міської ради про встановлення порядку користування квартирою - задовольнити частково.

Встановити поpядок коpистування пpимiщеннями кваpтиpи АДРЕСА_1 , видiливши у коpистування:

- ОСОБА_1 - житлову кімнату площею 11,6 кв.м. з прилеглим до неї балконом.

- ОСОБА_3 - житлову кімнату площею 14,7 кв.м. та балкон, вихід на який з кухні.

Житлову кімнату площею 8,6 кв.м.; кухню площею 9,5 кв.м.; коридор площею 8,2 кв.м.; вбиральню (сполучну) площею 4,1 кв.м. залишити у спiльному коpистуваннi ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4

Повний текст судового рішення складено 16.03.2020 року.

Суддя І.О.Гордійчук