КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа 759/13840/18

12 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» Шишоли Ігоря Михайловича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Журибеди О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій, -

в с т а н о в и в:

31 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 29.03.2018 року на вул. Р. Роллана, 4 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Renault Megane Scenic, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та припаркованого автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2018 року винним в даній дорожньо-транспортній пригоді визнано водія ОСОБА_3 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Renault Megane Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» згідно полісу № АК/8078661.

Він провів відновлювальний ремонт свого автомобіля , вартість відновлювального ремонту становить 39 786,00 грн.

Разом з тим, відповідачем було перераховано на його картковий рахунок грошові кошти лише в розмірі 20 461,20 грн. без обґрунтування вказаної суми.

Враховуючи наведене, просив суд стягнути з відповідача на його користь різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та коштами, сплаченими ним за проведений ремонт, які відповідач не сплатив, в сумі 19 324,80 грн., а також штрафні санкції за порушенням строків виплати страхового відшкодування, а саме: пеню у розмірі 815,35 грн. та 3 % річних у розмірі 69,89 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 19 324,80 грн., пеню в розмірі 815,35 грн., 3 % річних в розмірі 69,89 грн., та сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн., а всього стягнуто 20 914 грн. 84 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 29 січня 2020 року представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» Шишола Ігор Михайлович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалене без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Посилався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 29.03.2018 року, було пошкоджено задню частину автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом огляду колісного транспортного засобу, довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 05.08.2018 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди. При цьому з протоколу огляду колісного транспортного засобу №18С/04/18 від 04.04.2018 року, підписаного, зокрема позивачем, слідує, що автомобіль мав пошкодження не пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою від 29.03.2018 року, а саме: непов`язані пошкодження та сліди ремонту: деформація крила переднього лівого, пошкодження лако-фарбового покриття бампера переднього, з лівого боку на крилі сліди відновлювальних ремонтів.

З наданих позивачем доказів на підтвердження здійснення відновлювального ремонту автомобіля слідує, що разом зі здійсненням відновлювального ремонту тих пошкоджень, які автомобіль позивача отримав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.03.2018 року, позивачем було придбано запчастини та матеріали для ремонту передньої частини автомобіля, а також здійснено ремонт тих пошкоджень, які не пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою від 29.03.2018 року.

З наданих позивачем доказів вбачається, що він придбав «шину (підсилювач метал) переднього бампера», «кліпсу бампера 09409-09302» 10 штук (призначена для кріплення переднього бампера автомобіля «Део Ланос/Сенс»). Крім того, позивачем придбано комплект заднього бампера разом з кріпленнями, «парктроніки CYCLON 4 шт.», тоді як відповідно до протоколу огляду колісного транспортного засобу №18С/04/18 було пошкоджено лише 3 датчики паркування. Також позивачем був здійснений ремонт наступних деталей: фарбування панелі передньої, фарбування бампера переднього та ремонт бампера переднього, тобто вказані відновлювальні роботи проводились ФОП ОСОБА_4 на замовлення позивача виключно по відновленню передньої частини автомобіля, а тому не можуть бути відшкодовані апелянтом, оскільки не мають відношення до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.03.2018 року.

Судом першої інстанції не звернуто увагу також й на те, що у відповідності до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до звіту СПД ОСОБА_5 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ №18С/04/18А від 29.05.2018 року, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників (0,70%) складає 20 627,26 грн.

На підставі страхового акту №6647 від 08.06.2018 року позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 20 627,26 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7032 від 23.06.2018 року, тобто, відповідачем виконано вимоги закону щодо виплати страхового відшкодування в повному обсязі, а тому суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача страхове відшкодування в розмірі 19324,80 грн., а також штрафні санкції - пеню в розмірі 815,35 грн., 3 % річних в розмірі 69,89 грн.,

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Позивач ОСОБА_6 та представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.03.2018 року, приблизно о 23 годині 05 хвилин, ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Р. Роллана, 4 у м. Києві та керуючи автомобілем марки Renault Megane Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень даних транспортних засобів.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2018 року у справі № 759/5252/18 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обов`язкова цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» згідно полісу № АК/807866, яким встановлено ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну в розмірі 100 000,00 грн.

18.04.2018 року ОСОБА_1 повідомив ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про страховий випадок.

Відповідно до рахунку-фактури ФОП ОСОБА_4 від 10.04.2018 року, видаткової накладної ФОП ОСОБА_4 №АА-0000266 від 12.04.2018 року, товарного чеку ФОП ОСОБА_4 від 12.04.2018 року позивачем було витрачено на закупівлю запасних частин для здійснення ремонту автомобіля - 14 400,00 грн. Згідно товарного чеку ТОВ ОСОБА_7 від 26.04.2018 року позивачем було витрачено на закупівлю матеріалів для здійснення ремонту автомобіля - 6 210,00 грн., а всього - 20 610,00 грн. (а.с. 5-7, 19).

Згідно акту № 00073 приймання-здачі робіт від 04.05.2018 року та квитанції № 9556 від 07.05.2018 року позивачем було сплачено ТОВ " Альфа-Сервіс" 19 176,00 грн. за роботи по відновленню пошкодженого транспортного засобу (а.с. 16, 18).

14.05.2018 року позивачем подано заяву до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про виплату страхового відшкодування в розмірі 39 786,00 грн. звернувши увагу на те, що ремонт автомобіля проведено за рахунок вживаних раніше деталей та складових частин.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ №18С/04/18А від 29.05.2018 року, складеного СПД ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ СК «Аска», вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок пошкодження КТЗ Chevrolet Aveo , реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 20 627,26 грн.

З платіжного доручення № 7032 від 23.06.2018 року вбачається, що ПрАТ «УАСК АСКА» було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 20 627,26 грн. (а.с. 53).

Звертаючись до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування та штрафних санкцій, ОСОБА_1 посилався на те, що Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» виплатило йому страхове відшкодування не в повному обсязі, виплачене відповідачем страхове відшкодування в сумі 20 627,26 грн., є недостатнім для покриття усіх понесених ним витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, а тому просив суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 19324,80 грн., а також штрафні санкції у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язання, а саме: пеню у розмірі 815,35 грн. та 3 % річних в розмірі 69,89 грн.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , стягуючи з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 19 324,80 грн., суд першої інстанції посилався на те, що позивач 10.04.2018 року та 14.05.2018 року звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 39 786,00 грн., проте, позивачем страхове відшкодування виплачено не в повному обсязі, будь-якого рішення за заявою позивача від 14.05.2018 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» не прийняло, а тому позивач вправі вимагати від відповідача виплати страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності за договором страхування в розмірі 19324,80 грн. Зазначав також про наявність, визначених ст. 625 ЦК України , підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних у сумі 69,89 грн. та пені у розмірі - 815,35 грн. за час затримки виплати страхового відшкодування.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Пунктами 2, 3 частини першої статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).

На підтвердження позовних вимог про понесення витрат на відновлення автомобіля в сумі 39 786,00 грн. позивачем до суду першої інстанції було надано: рахунок-фактуру ФОП ОСОБА_4 від 10.04.2018 року, видаткову накладну ФОП ОСОБА_4 №АА-0000266 від 12.04.2018 року, товарний чек ФОП ОСОБА_4 від 12.04.2018 року та товарний чек ФОП ОСОБА_7 від 26.04.2018 року, які підтверджують факт закупівлі деталей та матеріалів для здійснення відновлювального ремонту автомобіля позивача на суму 20 610,00 грн.; акт № 00073 приймання-здачі робіт від 04.05.2018 року та квитанцію № 9556 від 07.05.2018 року, які підтверджують факт оплати позивачем робіт по відновленню пошкодженого транспортного засобу на суму 19 176,00 грн.

Заперечуючи проти доводів позивача, відповідач посилався на те, що разом з пошкодженнями, які отримав автомобіль позивача під час дорожньо-транспортної пригоди 29.03.2018 року, автомобіль мав також пошкодження передньої частини автомобіля, які не пов`язані з даною дорожньо-транспортною пригодою, і позивач придбав запчастини та матеріали для ремонту також і передньої частини автомобіля, а також здійснив ремонт автомобіля з урахуванням цих пошкоджень, які не пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 29.03.2018 року.

Вказаним доводам відповідача та наданим на їх підтвердження доказам суд першої інстанції жодної правової оцінки не надав, своїх висновків не обгрунтував.

Між тим, з наданого суду та дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду колісного транспортного засобу №18с/04/18 від 04.04.2018 року, складеного оцінювачем ОСОБА_8 в присутності довіреної особи власника автомобіля ОСОБА_9 вбачається, що автомобіль Chevrolet Aveo , реєстраційний номер НОМЕР_2 мав наступні пошкодження: 1. Облицювання бампера заднього розриви зам.; 2. Датчики паркування задні - 3шт.; 3. Підсилювач бампера заднього розломи зам.; 4. Ліхтар задній лівий розбито заміна; 5. Ліхтар задній пр. зам. розбито; 6. Кришка багажника деформовано заміна; 7. Панель задня деформаційні заломи заміна; 8. Панель ліхтаря зад. лів. деформована вся площина заміна; 9. Панель ліхтаря зад. пр. деформована нижня частина рем.; 10. Боковина задня лів. деформ. позаду на з`єднанні з боковиною ремонт; 11. Водостокизадні пр. лв. реш.; 12. Ущільнювач багажника розрив з пр. заміна.; 13.Лонжерон задній лв. деформ. позаду ремонт; 14. Відновлення геометрії зад. частини КТЗ; 15. Кронштейн номерного знака перед розлом. зам.; 16. Опора номерного знака перед розлом. заміна.; 17. Бампер передній деформація по центру та розриви лв. та пр. кутів ремонт; 18. Підсилювач бампера перед. деформація поцентру з заломами заміна.; 19. Шарніри кришки багажника пр., лів. ремонт; 20. Молден кришки багажника розлом з правового боку заміна. Також в протоколі перераховано непов`язані з даною ДТП пошкодження та сліди ремонтів: деформація крила перед. лв., ЛФП бампера перед з лв. боку на куті, сліди відновлювальних ремонтів.

Зазначений протокол огляду колісного транспортного засобу №18с/04/18 від 04.04.2018 року підписаний довіреною особою позивача ОСОБА_9 без жодних зауважень.

Згідно довідки Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України від 05.05.2018 року про дорожньо-транспортну пригоду від 29.03.2018 року вбачається, що автомобіль Chevrolet Aveo , реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок вказаної ДТП отримав механічні пошкодження задньої центральної частини.

З вказаних доказів вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 29.03.2018 року було пошкоджено задню частину автомобіля Chevrolet Aveo , реєстраційний номер НОМЕР_2 та що автомобіль позивача мав механічні пошкодження передньої частини автомобіля, які не пов`язані з даною дорожньо-транспортною пригодою, а саме: деформація крила переднього лівого, пошкодження лако-фарбового покриття бампера переднього, з лівого боку, сліди відновлювальних ремонтів.

З наданих позивачем доказів вбачається, що він придбав для здійснення відновлювального ремонту автомобіля, в числі інших деталей та матеріалів, шину (підсилювач метал) переднього бампера, вартістю 800 грн., кліпсу бампера 09409-09302» (призначена для кріплення переднього бампера автомобіля «Део Ланос/Сенс») 10 штук, вартістю 150 грн. Також позивачем було оплачено вартість таких відновлювальних робіт як: фарбування панелі передньої в сумі 800 грн., фарбування бампера переднього в сумі 1000 грн. та ремонт бампера переднього в сумі 380 грн.

Зазначені вище деталі та ремонті роботи мають відношення виключно до передньої частини автомобіля, яка не була пошкоджена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди що сталася 29.03.2018 року, а тому не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Крім того, позивачем було придбано такі деталі, як парктроніки CYCLON 4 шт.», тоді як відповідно до протоколу огляду колісного транспортного засобу №18С/04/18 пошкоджено було лише 3 датчики паркування загальною вартістю 730 грн. Тому вартість 1 парктроніка CYCLON в сумі 182,50 грн. також не підлягає відшкодування страховиком.

З огляду на встановлене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач, в числі інших деталей, придбав запчастини та матеріали для ремонту передньої частини автомобіля, а також здійснив ремонт автомобіля з урахуванням пошкоджень, які не пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою від 29.03.2018 року.

Таким чином, зі сплачених позивачем 39 786,00 грн. на відновлення транспортного засобу, з відповідача не підлягає стягненню сума в розмірі 3312,50 грн., сплачена позивачем за деталі та ремонті роботи, які не мають відношення до дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29.03.2018 року. Отже обґрунтованими є витрати, понесені позивачем на відновлювальний ремонт транспортного засобу на суму 36 473,50 грн. (39786 грн. - 3312,50 грн.).

Також, суд першої інстанції, погоджуючись із наявністю підстав для стягнення з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» страхового відшкодування , не врахував положення статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Визначаючи розмір страхового відшкодування, виходячи із фактичних витрат на відновлення належного позивачу транспортного засобу, суд не врахував, що відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ №18С/04/18 від 29.05.2018 року, складеного СПД ОСОБА_5 за замовленням відповідача, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля складає 70%.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №1454/5/2092 (далі - Методика).

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №752/4412/16-ц.

Тобто, страховик відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в разі здійснення ремонту методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові.

Посилання в позовній заяві на те, що пошкоджені деталі були замінені на деталі, які раніше були у вжитку, що підтверджується листом ФОП ОСОБА_4 від 12.04.2018 року не є підставою для незастосування коефіцієнта фізичного зносу при вирішенні питання про стягнення страхового відшкодування зі страховика, який в силу Закону відшкодовує витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. При цьому, колегією суддів також враховується, що позивачем не спростовано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля 0,70, який визначений в звіті про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ №18С/04/18 від 29.05.2018 року, складеному СПД ОСОБА_5 за замовленням відповідача. Доказів того, що деталі, які використовувалися на відновлення транспортного засобу мали знос 0,70 позивачем не надано. Клопотань про призначення експертизи в суді першої інстанції позивачем заявлено не було.

За таких обставин, колегія приходить до висновку, що розрахунок страхового відшкодування є наступним: 36 473,50 грн. (сплачені позивачем кошти на ремонт автомобіля за виключенням деталей, що не мають відношення до даного страхового випадку)* 0,70 (коефіцієнт фізичного зносу) - 20627,26 грн. (виплачене страхове відшкодування) = 4904,19 грн.

Вказане узгоджується з висновками, що містяться в постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року у справі №200/4309/14-ц.

З наведеного слідує, що невідшкодована позивачу частина страхового відшкодування становить 4904,19 грн., а не 19324,80 грн., як помилково встановлено судом першої інстанції, тому саме сума 4904,19 грн. є недоплаченою сумою страхового відшкодування, яку має сплатити відповідач на користь позивача.

З урахуванням того, що відповідачем безпідставно не сплачено у встановлені законом строки позивачу частину страхового відшкодування в розмірі 4904,19 грн., наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені та 3 % річних за період прострочки виконання зобов`язань за договором обов`язкового страхування. Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені та 3% річних колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Статтею 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі (МТСБУ), яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

В позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути пеню за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 18.07.2018 року по 30.08.2018 року, тобто за 44 дні та позовні вимоги в ході розгляду справи не уточнював.

Тому пеня за вказаний період прострочення становить 206,92 грн. (4904,19 (сума боргу)* (2*17,5:365)*44 днів : 100).

Крім того, відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 квітня 2018 року справа № 910/10156/17, провадження 12-14гс18, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року, справа № 686/21962/15-ц, переведення № 14-16цс18.

З огляду на зазначене, враховуючи, щоза договором страхування на користь потерпілого страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, то на правовідносини сторін у вказаній справі поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

У позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання з 18.07.2018 року по 30.08.2018 року, тобто за 44 дні та вказані позовні вимоги не уточнював, а тому 3% річних за вказаний період прострочення становлять суму 17,74 грн. (4904,19 (сума боргу)* 3%*44 днів : 365:100).

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» Шишоли Ігоря Михайловича підлягає частковому задоволенню, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 4904,19 грн., пені в розмірі 206,92 грн., 3% річних в сумі 17,74 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову майнового характеру з ціною позову 20210,04 грн. позивачем сплачено 704,80 грн. судового збору.

За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 1057,20 грн. судового збору.

У ході розгляду справи апеляційним судом позов задоволено на 25,4% (стягнуто 5128,85 грн.), а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» задоволено на 74,6% (відмовлено в стягненні 15081,19 грн.).

Отже, з урахуванням вимог ч.10 ст.141 ЦПК України, з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_1 підлягають стягнення судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 179,02 грн.

З ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 788,67 грн.

Керуючись ст.ст.625, 988,990, 992 ЦК України, ст.ст. 1,6,22,29,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» Шишоли Ігоря Михайловича задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) страхове відшкодування в сумі 4904,19 грн., пеню в розмірі 206,92 грн. та 3% річних в сумі 17,74 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 179,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» () судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 788,67 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 березня 2020 року

Головуючий: Судді: