Справа № 743/1344/20
Провадження №2/743/433/20
УХВАЛА

07 грудня 2020 року смт. Ріпки

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Яхно Ю.Л., перевіривши відповідність зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання позики об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ залишку боргу та стягнення компенсації, вимогам ст. 175, 177 ЦПК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ріпкинського районного суду Чернігівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя.

У межах строку на подання відзиву, встановленого ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.11.2020 про відкриття провадження у справі, ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив:

- визнати позику згідно договору від 01.09.2019, укладеного між ним та ОСОБА_3 , на суму 75690 грн об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ;

- поділити залишок боргу, згідно договору позики від 01.09.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по 29233 грн кожному;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , згідно договору позики від 01.092019, компенсацію у розмірі 40253,50 грн.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. 175 і 177 ЦПК України (ч. 1 ст. 194 ЦПК України).

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених ч. 1 ст. 194 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу (ч. 2 ст. 194 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перевіривши зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи, суддя дійшла висновку про залишення її без руху, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас, ч. 3 ст. 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, зокрема, про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 заявив клопотання, в якому просив відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі на підставі ст. 8 ЗУ "Про судовий збір".

Клопотання мотивував тим, що він є одиноким батьком, виховує двох дітей віком до 14 років, у нього скрутне матеріальне становище, з огляду на низький дохід, який після сплати аліментів та позики складає 3220 грн, а предметом заявленого зустрічного позову є захист сімейних прав.

На підтвердження доводів заявленого клопотання, ОСОБА_4 додав до зустрічної позовної заяви наступні документи:

- копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у яких їх батьком зазначається ОСОБА_1 ;

- копію довідки про доходи ОСОБА_1 за період травень-жовтень 2020 року, видану ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ», із зазначенням розміру нарахованої останньому заробітної плати за вказаний період, та здійснених відрахувань на сплату податків та аліментів;

- копію позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

П.п. «в» п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо позивачами є одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Враховуючи наведене, для прийняття рішення про наявність підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 клопотання про відстрочення сплати судового збору, з урахуванням викладених у ньому мотивів, необхідно встановити наявність у ОСОБА_1 такого майнового стану, що унеможливлює виконання ним обов`язку зі сплати судового збору у встановлені законом строки, а також встановити, чи є ОСОБА_1 одиноким батьком, який має дитину віком до чотирнадцяти років, або чи направлено заявлений ним зустрічний позов на захист сімейних прав.

Поняття «одинока мати» та «одинокий батько» не містить свого закріплення на законодавчому рівні.

Проте, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9, одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама.

Відповідно до висновків, викладених у постанові ВС від 13.06.18 (справа № 822/2446/17), для тлумачення поняття «одинокий батько» виникає необхідність у застосовування аналогії поняття «одинокої матері», визначення якого викладено у вказаній постанові Пленуму ВСУ.

Так, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», одночасно мають існувати дві обставини, а саме: не перебування у шлюбі; виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком, відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини.

Сам по собі факт розірвання шлюбу та сплати аліментів на утримання дитини (дітей) одним із подружжя, не вказує на неприйняття участі іншого із подружжя у вихованні та утриманні дитини (дітей).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 до суду не подано жодного документу (доказу), який би підтверджував утримання та виховання ним двох малолітніх дітей без участі ОСОБА_2 , підстави вважати ОСОБА_1 одиноким батьком відсутні.

Питання про можливість відстрочення заявнику виконання обов`язку зі сплати судового збору, як з підстав його звернення до суду у статусі одинокого батька, так і з підстав звернення до суду із зустрічним позовом, предметом якого є захист сімейних прав, вирішується з урахуванням майнового стану заявника.

На підтвердження свого майнового стану, ОСОБА_1 до суду було надано копію довідки про доходи за період травень-жовтень 2020 року, видану ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ».

Проте, вказана довідка у повній мірі не характеризує майновий стан заявника та не вказує на його неможливість сплатити судовий збір у необхідному розмірі та у встановлені законом строки.

При цьому, будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що за вказаний період ОСОБА_1 не було отримано доходів з інших джерел, до клопотання не долучено.

За таких обставин, доказу наданого ОСОБА_1 на підтвердження його майнового стану, що унеможливлює виконання обов`язку зі сплати судового збору у встановлені законом строки, недостатньо для відстрочення такої сплати.

Крім того, системний аналіз положень ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» дає підстави дійти висновку, що відстрочення сплати судового збору з підстав, передбачених п. 3 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», можливе у випадку доведення заявником його фінансової неспроможності сплатити судовий збір у розмірі та у строки, визначені законом.

З урахуванням вищезазначеного, клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Таким чином, за подання зустрічної позовної заяви до суду ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір.

Порядок сплати судового збору, звільнення від сплати, об`єкти справляння, розмір судового збору встановлюються Законом України «Про судовий збір».

Зі змісту зустрічної позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру на суми 37845 грн (1/2 від 75690 грн), 29233 грн та 40256, 50 грн, а всього на суму 107334,50 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2102 грн.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1073, 35 грн (1% від 107334,50 > 840 грн 80 коп. (2102х0,4)) або надати документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження сплати судового збору позивачу необхідно до суду надати оригінал документу, що підтверджує його сплату.

Крім того, у порушення вимог п. 3, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві не зазначено ціни зустрічного позову та про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Враховуючи вищезазначені обставини, подана зустрічна позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 185, 194 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання позики об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ залишку боргу та стягнення компенсації відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання позики об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ залишку боргу та стягнення компенсації залишити без руху.

Надати позивачу за зустрічним позовом строк десять днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом, що у разі не виправлення недоліків зустрічної позовної заяви у встановлений суддею строк, вона буде вважатись не поданою та повернута йому.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Л. Яхно