Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11.03.2020 Справа №607/29990/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Позняка В.М., за участю секретаря с/з - Свергун Т.В., позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , просить збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання спільної дитини ОСОБА_3 до 2000 гривень. Позов мотивовано тим, що, після винесення рішення про стягнення аліментів, визначених в розмірі 500 гривень в місяць, збільшилися потреби дитини, а саме, вона навчається в медичному коледжі на платній формі навчання, а також в позивачки погіршився матеріальний стан, з`явилася ще одна дитина.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 січня 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом надіслання повістки за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті суду, однак в судове засідання не з`явився. Тому, протокольною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання постановлено проводити заочний розгляд справи.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Зазначила, що дочка навчається в медичному коледжі, із платною формою навчання, а тому потребує значних витрат на її утримання. Вона працює, однак заробіток становить близько 4000 гривень в місяць, що є недостатнім для її утримання, враховуючи наявність молодшого сина, який є дитиною з інвалідністю. Просить задовольнити позовні вимоги.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 листопада 2010 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, свідоцтвом про зміну імені від 31 жовтня 2017 року виданим Тернопільським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2016 року у справі №607/12156/15-ц присуджено до стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки в розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення повноліття.

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом з дочкою ОСОБА_4 , 2002 року народження та сином ОСОБА_5 , 2012 року народження в АДРЕСА_1 .

Позивачка працює в Тернопільській комунальній міській лікарні №2 медсестрою та її заробіток за період з 01.06.2019 року по 30.11.2019 року становить 33042,69 грн.

Всебічно, повно об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, виходячи із таких міркувань.

У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з вимогами Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить починаючи з січня 2020 - 2218 грн., з липня - 2318 грн., з грудня - 2395 грн.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд вважає, що після винесення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2016 року, з віком збільшилися потреби неповнолітньої, та, враховуючи інфляційні процеси в державі, а також майновий стан дитини, яка перебуває на утриманні матері, яка працює, однак її дохід недостатній для належного утримання двох неповнолітніх дітей, розмір аліментів 500 гривень на дочку є явно недостатнім, та не відповідає навіть встановленому ч. 2 ст. 182 СК України мінімальному розміру аліментів на дітей відповідного віку, тому підлягає збільшенню.

При вирішенні справи суд враховує майновий стан відповідача, а саме те, що відповідач є працездатним, відомості про незадовільний стан його здоров`я чи наявність на його утриманні непрацездатних осіб, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітньої дочки слід визначити в розмірі по 2000 гривень щомісяця.

Менший розмір аліментів, враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, є недостатнім для належного виховання та утримання дочки та забезпечення її належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

Також, зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відтак відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 141, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ) задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2016 року у справі №607/12156/15-ц та стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки в розмірі 2000 гривень щомісяця починаючи стягувати із дня вступу рішення в законну силу і до досягнення повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк