Справа № 467/576/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2020 року Суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Кірімова О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року за нововиявленими обставинами згідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України у справі № 467/576/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаїської області від 06 травня 2014 року позов ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 , як спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, розміром 5,72 га, розташованої в межах території Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 037270 виданого на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Семенівської сільської ради народних депутатів від 20 березня 2001 року № 96 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 942.

Додатковим рішенням Арбузинського районного суду Миколаїської області від 27 червня 2017 року стягнуто із Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп., стягнуто із Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області на користь держави судовий збір у розмірі 340 грн. 63 коп. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь на користь держави судовий збір у розмірі 340 грн. 63 коп.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 27 листопада 2017 року рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року та додаткове рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 червня 2017 року залишено без змін.

01 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_1 направила на адресу суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року у цивільній справі № 467/576/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року за нововиявленими обставинами залишено без руху.

До заяви додано клопотання про поновлення строків подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду. Поважність пропуску строків звернення з завою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що підставою ухвалення рішення суду від 06 травня 2014 року стало те, що вона в 2013 році звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадкового майна, яке за життя їй заповідала ОСОБА_3 та є такою, що спадщину після смерті останньої, вона не прийняла.

На сьогоднішній день їй стало відомо, що заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 вона писала під впливом обману позивача ОСОБА_2 та зверталася до суду з позовом про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною. На теперішній час судом у задоволенні позову їй було відмовлено, однак Верховний Суд відкрив касаційне провадження за її касаційною скаргою, а тому вважає, що таке рішення буде скасоване і відмову в прийнятті спадщини буде визнано недійсною.

При цьому ОСОБА_1 зазначає, що введення її в оману з боку позивача ОСОБА_2 їй стало відомо в 2017 році, коли він звертався до суду з позовом та з того часу вона відстоює свої порушені права в судовому порядку. При цьому вказує, що нею не пропущено строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки такий строк почався з моменту отримання нею ухвали Верховного Суду про відкриття касаційного провадження зв її касаційною скаргою від 03.11.2020 року та становить три роки.

Вивчивши матеріли заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року, оцінивши наведені позивачем підстави для поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Тлумачення ст. 424 ЦПК України свідчить, що тридцятиденний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими ст. 127 ЦПК України.

При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст. 127 ЦПК України).

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Також, із практики ЄСПЛ вбачається таке:

«42. Суд повторює, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів(див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

43. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру(див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

44. Ця справа стосується рішення щодо нового розгляду справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), №. 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), № 19960/04, п. 46). Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.» (вказане є цитатою рішення ЄСПЛ у справі «Желтяков проти України» (заява №4994/04) від 9.06.2011 року)».

Крім цього, із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (що регулює схожі за своїм змістом правовідносини), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК 1963 року). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (що регулює схожі за своїм змістом правовідносини), при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК. Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (що регулює схожі за своїм змістом правовідносини), визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК. При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до частини другої статті 362 ЦПК днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин. Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена. Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного строку) розглядаються у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню й дослідженню підлягають різні обставини, крім того, докази на їх підтвердження є різними. Встановлений абзацом 2 частини першої статті 362 ЦПК України строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Відповідач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, посилається на те, що вона була обманута з боку позивача ОСОБА_2 про що їй стало відомо в 2017 році, коли ОСОБА_2 звертався до суду з позовом та з того часу вона відстоює свої порушені права в судовому порядку.

В заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідач посилається, як на нововиявлену обставину на те, що вона очікує скасування рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року, яким їй відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною, що впливатиме на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року, яким позов ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом було задоволено. Тому вона, як спадкоємець за заповітом успадкує майно, яке їй заповідала ОСОБА_3 . А такі обставини, на її думку, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 заявлених до Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Як видно, в клопотанні про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідач чітко підтверджує, що про введення її в оману з боку ОСОБА_2 , їй стало відомо в 2017 році, а нововиявлена обставина настане з прийняттям рішення Верховним Судом на її користь.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення строків для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року, оскільки наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного строку не можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126-127, 258-261, 263, 423, 429 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строків для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2014 року за нововиявленими обставинами згідно ч. 1ст. 423 ЦПК України у справі № 467/576/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова