"10" грудня 2020 р.
Справа № 642/1031/19
Провадження № 2/642/398/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А.М.

за участю секретаря Самотой В.С.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м.Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій зазначає, що 23 січня 2018р. приблизно о 12:05 годині в м. Харкові, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Кіа Sorento» д.н. НОМЕР_1 по вул. Холодногірській в районі буд. 126/2 став учасником ДТП внаслідок зіткнення з автомобілем автомобіля ВАЗ 21100 д.н. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2 .

Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 10 серпня 2018 року, стосовно позивача ОСОБА_1 провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду адміністративного матеріалу, за клопотанням ОСОБА_1 була призначена судова автотехнічна експертиза, за висновком якої №10799 від 23.06.2018, в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ 2110 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1. 10.4 ПДР України, та з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Також, зазначено, що дії водія автомобіля ВАЗ 2110 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.9.2. (б) ПДР, але з технічної точки зору, дана невідповідність не знаходилася в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Надати відповідь про невідповідність дій водія ОСОБА_1 нормам ПДР експертним шляхом не представилося можливим. Таким чином ДТП сталося з вини водія ОСОБА_2 .

Цивільна відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП застрахована не була, тому сторона позивача позбавлена можливості отримати відшкодування за рахунок страхової компанії та ставить вимоги виключно до заподіювача шкоди.

У зв`язку із цим для ремонту свого автомобіля внаслідок ДТП позивачем було придбано запчастини та комплектуючі на суму 59020,00 гри. відповідно до рахунку-фактури U від 04.04.2018 а також сплачено вартість ремонтних робіт на суму 22230,00 грн., шо підтверджується рахунком-фактурою №U від 04.04.2018.

Таким чином, загальний розмір збитків які позивач отримав в наслідок протиправних дій відповідача становить загальний розмір у сумі 81 250,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а також стягнути з відповідача судові витрати які полягали в сплаченому судовому зборі в розмірі 812,50 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 вимоги позову не визнав у повному обсязі, вважає їх безпідставними, оскільки наявності своєї вини у ДТП не вбачає, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, надавши відзив на позовну заяву та пояснив, що на своєму автомобілі ВАЗ рухався зі сторони кільцевої вул.Нового Побуту в сторону Холодної Гори. На вулиці Робесп`єра відповідач зайняв крайнє ліве положення для повороту ліворуч. Швидкість авто відповідача в цей момент була приблизно 20 км на годину. Перед виконанням свого маневру, він включав лівий поворот та дивився у дзеркала заднього виду. Відповідч бачив авто сірого кольору, яке рухалось позаду та розцінив дорожню ситуацію як таку, що дозволяє зробити маневр. Але при повороті отримав різкий удар у задню частину свого авто. Після удару його автомобіль протягло, поставило на бік та після знову на колеса.

Відповідч вважаю, що його вини у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася, немає. Автомобіль ОСОБА_1 в той момент рухався зі швидкістю, більшою ніж 50 км на годину. Співробітники поліції, що прибули на місце пригоди, склали протокол про адміністративне правопорушення саме щодо ОСОБА_1 за порушення пункту 13.1 Правил дорожнього руху.

Вважає, що у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не відбулося повного та всебічного з`ясування та дослідження всіх обставин справи.

Так дійсно, постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 10.08.2018 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Але ж зазначена постанова сулу від 10.08.2018 не встановила і його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, погодні умови були складні, дорога слизька, від снігових заметів не очищена. Кожен, хто сідає за кермо, так чи інакше ризикує в більшому чи меншому ступені. В результаті ДТП. що сталася 23.01.2018 автомобіль відповідача було пошкоджено, чим завдано і йому збитків. Тому відповіча вважає, що він позивачу ОСОБА_1 нічого не винен.

Також відповідачем заявлено клопотання про призначення авто товарознавчої експертизи автомобіля «Кіа Соренто» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, належного ОСОБА_1 на предмет наявності ушкоджень автомобіля та визначення вартості матеріалів і робіт, необхідних для його ремонту.

У зв`язку з тим, що для з`ясування цих обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, судом було задоволено клопотання відповідача та призначено автотоварознавчу експертизу автомобіля, належного ОСОБА_1 , попередню повну оплату вартості проведення якої було гарантовано відповідачем.

Ухвалою суду призначена судова автотоварознавча експертиза, однак відповічем ОСОБА_2 не сплачено її проведення, у зв`язку з чим остання залишилась без виконання.

В судовому засіданні представник відповідача, адвокат Клименко Р.К. підтримав пояснення позивача та просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Бо вважає саме позивача винуватим в зіткненні автомобілів.

Згідно приписів п.4 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом.

В частині 1 статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення №642/680/18 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить наступного висновку.

Згідно статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною третьою статті 3ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення №642/680/18 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, яка була витребувана судом, встановлено наступне: щодо водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, де зазначено, що він 23 січня 2018р. приблизно о 12.05 год. в м. Харкові, керуючи автомобілем «Kia Sorento» д.н. НОМЕР_1 , не впевнився в дорожній обстановці, не витримав безпечної швидкості та дистанції, не взяв до уваги погодні умови та стан дорожнього покриття, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21100 д.н. НОМЕР_2 . При цьому зазначено, що в діях водія ОСОБА_1 є порушення п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 10.08.2018 за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП провадження по справі було закрито з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, яка сторонами не оскаржувалась та набула чинності, а отже в силу ч.5 ст.82 ЦПК України не доказуються при розгляді даної цивільної справи.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення була призначена судова автотехнічна експертиза. Згідно до висновку комісійної судової автотехнічної експертизи №10799 від 23.06.2018р., в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ 2110 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Також, зазначено, що дії водія автомобіля ВАЗ 2110 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.9.2. (б) ПДР, але з технічної точки зору, дана невідповідність не знаходилася в причинному зв`язку з ДТП. Надати відповідь про невідповідність дій водія ОСОБА_1 нормам ПДР експертним шляхом не представилося можливим.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що так дійсно при зазначених у справі обставинах, вони знаходились в автомобілі відповідача та здійснюючи поворот в їх автомобіль в`їхав автомобіль позивача, у зв`язку з чим вважають саме його винуватив в виникненні ДТП.

Такі покази свідків не спростовують докази надані позивачем та не знайшли своє підтвердження під час дослідження матеріалів справи та матеріалів адміністративного правопорушення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту абзаців 1 та 2 пункту 6 роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 р. (далі - Постанова №4), зазначено, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Завдання механічних пошкоджень транспортному засобу, який належить позивачу ОСОБА_1 під час ДТП, що мало місце 23.01.2018 р., підтверджується наряд-замовленням № від 04.04.2018, а також актом виконаних робіт №U від 04.04.2018, рахунком-фактурою №U від 04.04.2018.

Таким чином, автомобілю позивача ОСОБА_1 «Кіа Sorento» НОМЕР_1 було спричинено наступні пошкодження:

-Пошкоджений передній правий підкрилок,

-Пошкоджене передне праве крило,

-Розбита права протитуманна фара,

-Розбита кришка правої протитуманної фари,

-Розбита рамка правої передньої фари,

-Пошкоджена рамка радіатора,

- Пошкоджений бачок омивана скла,

- Пошкоджений передній бампер,

- Пошкоджений передній правий амортизатор,

- Пошкоджений важіль переднього правого амортизатора,

- Пошкоджена рульова тяга з наконечником,

- Пошкоджений радіатор кондиціонера,

- Витік фреону,

- Пошкоджені передні праві двері,

- Пошкоджений капот.

Позивачем ОСОБА_1 було придбано запчастини та комплектуючі на суму 59 020,00 грн. відповідно до рахунку-фактури U від 04.04.2018, а також сплачено вартість ремонтних робіт на суму 22 230,00 грн., шо підтверджується рахунком-фактурою №U від 04.04.2018.

Таким чином, діями відповідача, позивачу було спричинено матеріальну шкоду на суму 81 250,00 грн.

Стороною відповідача не надано суду доказів на спростування посилань сторони позивача щодо відсутності у відповідача ОСОБА_2 станом на 23.01.2018, тобто на час ДТП, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже підстави для відшкодування шкоди зі страховика, як це визначено даним Законом відсутні.

Враховуючи вищевикладене, наявність доказів вини відповідача ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом, у події та наслідках ДТП яка мала місце 23.01.2018 р., відсутність вини позивача, яка встановлена постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 10.08.2018, завдана майнова шкода транспортному засобу «Кіа Sorento» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , підлягає відшкодуванню саме відповідачем ОСОБА_2 .

При цьому необхідно зазначити, що, згідно з пунктом 2.2розділу 2 ПДР України, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Статтею 395 ЦК України визначено види речових прав на чуже майно, до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється у тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до положень статті 396 ЦК України, правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Згідно положень статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що у зв`язку протиправними діями відповідача ОСОБА_2 як винуватої особи у ДТП 23.01.2018, позивачам було спричинено майнову шкоду, яку позивач фактично поніс в розмірі 81 250,00 грн., а тому позовні вимоги позивача підлягають задовленю в повному обсязі.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 812,50 грн., сплата якої підтверджується квитанцією №26 від 14.11.2018.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 12, 13, 18, 43, 76-83, 89, 95, 131, 141, 223, 258, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 81 250,00 (вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 суму сплаченого судового збору в розмірі 812,50 (вісімсот дванадцять гривень 50 коп.) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017р., до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 10 грудня 2020 року.

Суддя А.М. Гримайло