Справа № 602/244/20
Провадження № 2/602/112/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2020 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого РАДОСЮКА А. В.

при секретарі ЯБЛОНСЬКІЙ М.М.

розглянувши в письмовому провадженні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна,-

встановив:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої пенсії в сумі 2425,78 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що кошти в зазначеному розмірі були виплачені відповідачу у зв`язку із розрахунковою помилкою, - при проведенні масового перерахунку з 01.03.2019 року, виникла переплата пенсії в період з 01.03.2019 року по 30.09.2019 року в сумі 2425,78 гривень.

Ухвалою судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, та відповідь на відзив. У відповіді на відзив зазначає, що відповідач зобов`язаний повернути надмірно виплачені кошти, при цьому спирається на ст.1212, 1215 ЦК України та ст..50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовних вимог не визнає, просить відмовити у задоволенні позову, та відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що зайво виплачені суми пенсії можуть бути стягнуті відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; у разі недобросовісності зі сторони набувача. Надмірна виплата пенсії не пов`язана з обчисленням та підрахунками, тому допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки, адже помилка допущена під час перерахунку пенсії має винятково програмний характер. Матеріали позову не містять жодних доказів, за якими можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою, при цьму спирається на ст.19,22,46 Конституції України, Закон № 1058-ІУ, постанови Верховного Суду від 22 січня 2014 року № 6-151цс13, від 02 липня 2014 року № 6-91 цс14; постанову Великої Палати Верховного суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц; правову позицію Європейського Суду з прав людини

( рішення у справі «Хонякіна проти Грузії, № 17767/08, пінкт 72, від 19 червня 2012 року).

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Згідно витягу з підсистеми Призначення та виплати пенсії від 20.09.2019 року, було проведено розрахунок пенсії отриманої ОСОБА_1 за період з 01.03.2019 року по 30.06.2019 року, розмір щомісячної виплати якої становив 2113,34 грн.; за період з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року, розмір щомісячної виплати якої становив 2116,69 грн.

Відповідно до протоколу за період з 01.03.2019 року по 30.09.2019 року, розмір виплаченої ОСОБА_1 пенсії становить 17229,21 грн., переплата становить 2425,78 грн.

Відповідно до Службової записки завідувача сектором з питань перерахунків пенсій №1 управління застосування пенсійного законодавства ОСОБА_2 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в результаті перевірки справ по машиноконтролю і приведення їх у відповідність до законодавства виникла переплата по пенсіонеру ОСОБА_1 , 1957 р.н., жителю с.Борсуки, з 01.03.2019 по 30.09.2019 року в сумі 2425 грн. 78 коп. Переплата виникла в зв`язку з помилкою програмного забезпечення (невірно застосовано показник середньої заробітної плати та коефіцієнт стажу при проведенні масового перерахунку з 01.03.2019 року.

Згідно копії рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 24 вересня 2019 року № 8 та довідки про рішення на утримання надміру виплачених сум пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 24 вересня 2019 року, під час розгляду пенсійної справи одержувача пенсії

ОСОБА_1 встановлено переплату в сумі 2425,78 грн., яка виникла за період з 01.03.2019 року по 30.09.2019 року, у зв`язку з помилкою програмного забезпечення (невірно застосовано показник середньої заробітної плати та коефіцієнт стажу при проведенні масового перерахунку з 01.03.2019 року ).

24.09.2019 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області про наявність переплати пенсії в період з 01.03.2019 року по 30.09.2019 року в сумі 2425,78 грн., яка буде утримуватися в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з 01.10.2019 року до повного погашення боргу.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Лановецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області припинило свою діяльність та шляхом реорганізації приєдналося до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

В силу ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_1 вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав відповідачу недостовірні дані під час нарахування та виплати йому пенсії.

Щодо тверджень представника позивача про наявність рахункової помилки, суд виходить з наступного.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.

ГУ ПФУ ТО не доведено факту наявності рахункової помилки, оскільки відсутні докази (наприклад, висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо), по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, як стверджує позивач, а не помилкою, пов`язаною, наприклад, з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії.

Таким чином, сам факт того, що взято помилковий основний розмір пенсії, не можна вважати рахунковою помилкою, оскільки відсутні докази, на підставі яких можна встановити причину виникнення таких розбіжностей.

За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 коштів у розмірі 2425,78 грн., як і не встановлено наявності рахункової помилки, зазначена сума, яка є пенсійною виплатою, поверненню ГУ ПФУ ТО не підлягає, тому суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 102, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. В. Радосюк