Справа № 478/119/20 Провадження № 2/478/81/2020
У Х В А Л А

14 липня 2020 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області у складі,

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року провадження у справі було відкрито, призначено розгляд справи по суті на 30.03.2020 року.

Через впровадження на території України карантинних заходів, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-230.03.2020 року, за клопотаннями представника позивача та відповідача та у зв`язку з неявкою сторін в судові засідання, які призначались на 30.03.2020 року, 28.04.2020 року, 18.05.2020 року та 17.06.2020 року, розгляд справи було відкладено на 14.07.2020 року.

В судове засідання, призначене на 14.07.2020 року, сторони не з`явились повторно. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Причини своєї неявки до суду не повідомили. Будь-яких клопотань про відкладення судового засідання не надходили.

Відповідно до заяви від 08.07.2020 року, представник позивача ОСОБА_2 повідомив суд про розірвання договору про надання правової допомоги позивачу ОСОБА_1 та просив його виключити зі складу учасників судового процесу.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінюючи наведені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Так, відповідно до статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Добросовісність учасників судового процесу зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Відповідно до частини 3 статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що законодавець висуває до учасників судового процесу вимоги, які полягають в доброчесності їх поведінки, використання наданих прав та обов`язків, а також диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2ст. 257ЦПК України).

Аналогічного висновку можна дійти з правової позиції Верховного суду, яка викладена в постанові від 22.05.2019 року у справі № 310/12817/13.

Між іншим, з правового висновку Верховного суду, викладеному у вказаній вище постанові, Суд зазначив, що такі наслідки, як залишення позовної заяви без розгляду, настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Крім того, пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, проте з березня 2020 року по липень 2020 рік не забезпечив свою явку в жодне з призначених судових засідань.

Враховуючи поважність причин неявки в судові засідання під час дії на території України карантинних заходів, судом було забезпечено неодноразове відкладення судових засідань за клопотаннями представника позивача та відповідача.

Натомість, з огляду на запровадження з 1 червня 2020 року на території України третього етапу послаблення карантинних заходів, відповідно до яких, зокрема було відновлено транспортне сполучення, як між районами в областях так і між областями, неявка позивача та його представника в судові засідання призначені на 17 червня та 14 липня 2020 року відбулись без поважних причин. При цьому, про причини неявки в судові засідання у вказані дати, суд повідомлено не було.

Відповідно, суд оцінює неявку позивача та його представника до судових засідань у вказані дати як первинну та повторну, не беручи до уваги дати судових засідань, які через карантинні обмеження позбавили можливості сторін у справі належним чином реалізувати свої права та обов`язки.

Таким чином, з огляду, на нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач не з`являючись у судові засідання 17 червня 2020 року та 14 липня 2020 року, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами, що призводить також до порушення права відповідача на справедливий судовий розгляд впродовж розумного строку.

Відповідно до частини 5 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи встановлені судом обставини, оскільки позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, в судові засідання призначені по справі не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав, суд вважає потрібним залишити позовну заяву без розгляду, роз`яснивши позивачу зміст частини 2 статті 257 ЦПК України якою передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 257,258-261 ЦПК України, суд,

П о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики- залишити без розгляду.

Відповідно до статті 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 14.07.2020 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський