Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/150/20
Провадження № 2/321/200/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.2020 смт. Михайлівка
Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кравченко Н.О.,
секретаря судового засідання Цаплі Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу,
КС «Запоріжжя» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення боргу, в якому зазначено, що 12 березня 2018 року ОСОБА_1 отримав в КС «Запоріжжя» кредит в розмірі 7000 грн., який він зобов`язався у 12 місячний термін повернути та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 85 % річних від суми залишку кредиту. Відповідач ОСОБА_1 не сплачував суму кредиту та відсотки за користування кредитом. На вимоги позивача про належне виконання умов договору ОСОБА_1 заборгованість не сплатив, у зв`язку з чим КС «Запоріжжя» просить стягнути з відповідача борг за договором кредиту в сумі 6302,67 грн., та суму судових витрат в розмірі 2102 гривень.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані стороною позивача. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
12 березня 2018 року між КС «Запоріжжя» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2087, на підставі якого ним був отриманий кредит в розмірі 7000 грн. Факт отримання грошей підтверджується видатковим касовим ордером від 12 березня 2018 року.
Згідно п. 4.1.4 кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язувався своєчасно та в повному обсязі сплачувати «Спілці» проценти за користування кредитом та повертати кредит в порядку, визначеними п.п. 2.1-2.6 договору № 2087 від 12 березня 2018 року.
Відповідно до п.1.4. кредитного договору, плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою та становить 85 процентів річних від суми залишку кредиту, за кожний день користування кредитом.
Станом на 27 січня 2020 року заборгованість за кредитним договором №2087 від 12 березня 2018 року становить 6302,67 грн. та складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 2463,20 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 1376,27 грн., штраф у розмірі 2463,20 грн.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно вимог ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором № 2087 від 12 березня 2018 року на суму 6302,67 грн., суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268, 280-283 ЦПК України, -
Позовну заяву Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О.Кравченко