Номер провадження: 22-ц/813/3145/20
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.11.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про призначення повторної експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним,

встановила:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, в обґрунтування вимог якого посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача - ОСОБА_3 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 27 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №679.

По справі ухвалою суду першої інстанції від 29 березня 2016 року було призначено посмертну судову комплексну амбулаторну психолого психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено перед експертом ряд питань, а саме:

1. Чи хворів ОСОБА_3 на момент складання спірного заповіту 02 вересня 2014 року якими - небудь хронічними психічними розладами, якщо так, то якими ?

2. Чи не знаходився ОСОБА_3 в момент підписання оспорюваного заповіту 02 вересня 2014 року в такому стані (тимчасовому стані), при якому він не передбачав значення свої дій та не міг керувати ними?

3. Чи був здатен ОСОБА_3 , зважаючи на його психічний стан на момент підписання оспорюваного заповіту 02 вересня 2014 року, розуміти значення своїх дій та керувати ними ?

4.В якому психічному, емоційному і фізичному стані знаходився ОСОБА_3 на момент підписання оспорюваного заповіту 02 вересня 2014 року та чи міг він суттєво впливати на його поведінку та діяльність?

5.Чи були у ОСОБА_3 які-небудь індивідуально-психологічні особливості, в тому числі інтелектуальні, емоційно-вольові, вікові, які могли б суттєво вплинути на його поведінку та дії на момент підписання оспорюваного заповіту 02 вересня 2014 року ?

6.Чи міг по своєму психічному стану правильно розуміти характер і значення своїх дій на момент і в час складання вказаного заповіту і керувати ними?

7.Чи могли виявлені у ОСОБА_3 хвороби чи інші обставини, пов`язані з його систематичним чи психічним неблагополуччям впливати на його стан і воля в досліджуванні ситуації 02 вересня 2014 року ?

8.Чи не виявляв ОСОБА_3 яких-небудь індивідуально-психологічних особливостей, характерологічних, емоційно-вольових властивостей і якостей, які могли суттєво впливати на його поведінку та діяльність при складенні заповіту 02 вересня 2014 року ?

9.Чи не виявляв ОСОБА_3 під впливом соматичного чи психічного неблагополуччя, наявних хвороб, можливих стресових факторів яких небудь індивідуально-психологічних особливостей, характерологічних, емоційно-вольових властивостей, які могли суттєво вплинути на його поведінку та діяльність при складанні заповіту 02 вересня 2014 року ?

10.Чи не виявляв ОСОБА_3 в досліджуванні ситуації 02 вересня 2014 року такі індивідуально-психологічні особливості (підкорюванність, сугестивність, надмірна залежність) які могли суттєво знижувати чи обмежувати його можливість керувати своїми діями, в повній мірі правильно розуміти характер здійснюваних ним дій і їх можливі наслідки ?

11.В якому емоційному стані (стрес, розгубленість, нервово-психічна напруга, фрустрація, репресивність, афективні прояви) перебував ОСОБА_3 в момент підписання спірного заповіту 02 вересня 2014 року і чи міг цей стан суттєво вплинути на його розумову діяльність?

Проведення експертизи доручено Комунальній установі «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» (м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9). (т.1, а.с. 106-108).

14 липня 2016 року на адресу суду надійшов Висновок судово-психіатричних експертів від 29 квітня 2016 року за №53 з якого вбачається: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент складання та підписання ним спірного заповіту, 02 вересня 2014 р., страждав на хронічний психічний розлад у вигляді «Шизофренії, параноїчної форми, з непереривним перебігом протікання» (що відповідав діагностичним критеріям рубрики F20,00 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), у поєднанні з хронічною інтоксикацією та хронічною серцево-легеневою недостатністю, у наслідок туберкульозної інфекції, який за впливом на його вольові, когнітивні та критичні функції був настільки виражений, що абсолютно позбавляв його здатності передбачати наслідки та розуміти значення та характер своїх дій та (або) керувати ними (т.1, а.с. 115-128).

Так, 29 травня 2018 року представник ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції клопотання про проведення повторної посмертної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи, яке було мотивоване тим, що висновок судово-психіатричних експертів від 29 квітня 2016 року є необґрунтованим, викликає сумніви в його правильності та суперечить показанням свідків, які були допитані судом, у відповідача є сумніви щодо неупередженості членів експертної комісії під час проведення експертизи, а тому відповідач просив призначити повторну посмертну комісійну комплексну судову психолого - психіатричну експертизу, виконання якої доручити неупередженим експертам іншої експертної установи.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2018 року клопотання представника ОСОБА_1 було задоволено. Призначено у справі повторну комісійну комплексну судову психолого - психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Вказана ухвала суду була оскаржена у апеляційному порядку ОСОБА_2 .

Постановою апеляційного суду Одеської області від 17 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2018 року скасовано та постановлене нове рішення, яким у задоволені клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ільницького В.І. про проведення повторної посмертної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи - відмовлено.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що із клопотанням про призначення експертизи та питаннями, які ставилися перед експертами, визначенням експертної установи ОСОБА_1 та його представник були ознайомлені завчасно (за два місяці до її призначення). Суд надав їм час для ознайомлення із клопотанням та підготовки своїх питань до експертів з 01 березня 2016 року до наступного засідання, 29 березня 2016 року. В судовому засіданні 29 березня 2016 року представник відповідача при розгляді питання про призначення експертизи не заперечував щодо питань та експертної установи, якій було доручено проведення експертизи. Крім того, клопотання щодо допиту будь-яких інших свідків не заявляв (том 1, а.с.156). Сторона відповідача не заявляла відводів експертам, яким було доручено проведення експертизи.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Визнано недійсним заповіт, складений 02 вересня 2014 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН № НОМЕР_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН № НОМЕР_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. , зареєстрований в реєстрі за №1420.

Вказане судове рішення було оскаржене у апеляційному порядку представником ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи, до Одеського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 про призначення повторної експертизи у справі. Заява обгрунтована тим, що, на думку представника ОСОБА_1 , Висновок судово-психіатричних експертів №53 від 29 квітня 2016 року є необґрунтованим, викликає сумніви в його правильності та суперечить показанням свідків, які були допитані судом, у апелянта є сумніви щодо неупередженості членів експертної комісії під час проведення експертизи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши заяву про відмову від апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про призначення повторної експертизи у справі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, питання щодо призначення у справі повторної експертизи вже було вирішено судами першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч.1 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Звертаючись 30 вересня 2020 року із заявою про призначення повторної експертизи у справі, представник ОСОБА_1 посилався на те, що Висновок судово-психіатричних експертів №53 від 29 квітня 2016 року є необґрунтованим, викликає сумніви в його правильності та суперечить показанням свідків, які були допитані судом, у апелянта є сумніви щодо неупередженості членів експертної комісії під час проведення експертизи.

Колегія суддів зауважує, що зі змісту клопотань представника ОСОБА_1 вбачається, що клопотання про призначення повторної посмертної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, подане 29 травня 2018 року (т.2 а.с. 220), та клопотання про призначення повторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, подане до суду апеляційної інстанції 30 вересня 2020 року, є тотожними по доводам обгрунтування необхідності призначення такої експертизи.

Обгрунтованість доводів клопотання про призначення повторної посмертної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи від 29 травня 2018 року була перевірена судом апеляційної інстанції та встановлено, що представник відповідача фактично посилався на дві обставини, а саме: необгрунтованість експертного висновку та упередженість експертів, при цьому жодну обставину не довів.

Обгрунтованість доводів клопотання про призначення повторної посмертної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи від 30 вересня 2020 року є абсолютного тотожньою зі змістом клопотання про призначення повторної посмертної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи від 29 травня 2018 року, додаткових доказів на підтвердження необхідності такого призначення заявником не надано.

Також, колегія суддів не погоджується із доводом представника відповідача про те, що у складі експертної комісії були відсутні спеціалісти (експерти) в галузі фтизіатрії, які б могли надати об`єктивну оцінку стану здоров`я підекспертного.

Згідно пункту 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.

Відповідно до п.1.4 вказаної Інструкції, під час проведення експертизи (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта. Відповідно до п.6.5 даної Інструкції, при проведенні психологічних експертиз використовуються загальновідомі в науковій практиці психологічні методики і такі, що пройшли державну атестацію, та їх авторські модифікації, що відбираються з урахуванням специфіки експертних досліджень і конкретних питань, поставлених перед психологічною експертизою. Таким чином, експертом може використовуватися та обиратися та методика, за допомогою якою він може виконати поставлене перед ним завдання.

Колегія суддів не погоджується із доводами представника відповідача про те, що експертами безпідставно враховані показання свідків та не перевірено правомірність походження всіх консультативних висновків, оскільки, як вже вказувалось вище, визначення методики і способу проведення експертизи є компетенцією експерта, а матеріали цивільної справи надсилаються у розпорядження експерта для повноти та об`єктивності висновку.

Підставою для проведення повторної експертизи є необґрунтованість висновку або якщо він суперечить іншим матеріалам справи чи коли виникають сумніви в його правильності.

При аналізуванні висновку експертизи, колегія суддів не вбачає підстав для призначення повторної експертизи. Жодний довід, наведений представником ОСОБА_1 щодо наявності підстав для призначення повторної експертизи, не знайшов свого підтвердження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу що відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Враховуючи викладене,?колегія?суддів доходить до висновку, що клопотання про призначення повторної експертизи є необґрунтованим, а тому у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи необхідно відмовити.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе