Справа № 509/6200/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову поданої до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна придбаного подружжям у період шлюбу та його поділ, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2012р. до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви звернувся ОСОБА_1 у якої заначив, що він разом із своєю дружиною ОСОБА_2 в у період шлюбу придбали нерухоме та рухоме майно, у тому числі житловий будинок з господарським будівлями та спорудами якій розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був оформлений на ОСОБА_2 ..

При цьому заявник вказав, що він займається підприємницькою діяльністю торгівлею кормів, комбікормів та інших супутніх товарів, в зв`язку з чим біля цього будинку ним було побудовано приміщення, яке використовується в якості магазину-складу, у якому зберігається та з якого продається товар. Після розірвання 24.10.2020р. шлюбу він придбав продукцію, яка є його власністю і якою він торгував до 30.11.2020р.. У цей день 30.11.2020р. його колишня дружина ОСОБА_2 , його зять ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та двоє невідомих йому осіб охоронців не допустили і не допускають його до будинку та магазину складу, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Після захоплення будинку з господарським будівлями в тому числі і магазину-складу вказані особи з 01.12.2020р., організували розпродаж належних ОСОБА_1 кормів та іншого товару.

Заявник звернувся до поліції однак ними рішення за отриманими матеріалами ще не прийняте. За таких обставин заявник просив суд: накласти арешт на будинок з господарським будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб припинити здійснювати у будь який спосіб відчуження та вивезення товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться в приміщеннях будинку та господарських будівлях в тому числі магазину-складу за адресою: АДРЕСА_1 оскільки ці товаро-матеріальні цінності є предметом спору; та зобов`язати ОСОБА_2 та інших осіб вчинити певні дії, а саме - допустити заявника ОСОБА_1 у будь який час до приміщень будинку та господарських будівель, в тому числі і магазину-складу, які знаходяться на АДРЕСА_1 оскільки правовідносини пов`язані із сімейними правами.

Дослідивши докази подані до заяви, суд доходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню в зв`язку з наступним:

15.02. 2000 року, у період шлюбу, який був припинений 24.10.2020р., подружжя ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу придбали жилий будинок, з господарським будівлями і спорудами та земельна ділянка, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 так як, відповідно до ст. 60 СК України, воно було придбане у період шлюбу.

Частки майна дружини та чоловіка за приписами ст. ст. 69, 70, 71 СК та ст. 372 ЦК України є рівними і кожен з подружжя має право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, яке повинно ділитися між ними в натурі.

Наявність матеріальних цінностей належних заявнику підтверджений наданими ним копіями розписки від 25.09.2020р.; претензією «Торгового дому «Фідлайф»» №800 від 04.11.20209р. та розрахунком до нього; товаро-транспортними накладними: №2004 від 22.10.2020р.; №2005 від 22.10.2020р.; №23/10/1Р від 23.10.2020р.; накладною б/н від 24.11.2020р..

Оскільки ОСОБА_1 не був допущений його колишньою дружиною та іншими особами до належного йому майна і йому були здійснені перешкоди у занятті підприємницькою діяльністю, то 30.11.2020р. та 01.12.2020р. ОСОБА_1 викликав поліцію, а 01.12.2020р., подав до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області заяву про скоєння злочину, що підтверджується копією заяви про скоєння злочинів та талону-повідомлення єдиного обліку №25157 від 02.12.2020р.

Крім того, заявнику ОСОБА_1 був припинений доступ і до власного будинку АДРЕСА_1 у якому він зареєстрований, що позбавило його права користуватися належним йому майном та правом на житло, а тому його права підлягають судовому захисту.

Згідно 149, 152 ЦПК України, за заявою учасника справи суд має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову, до пред`явлення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечений кількома видами забезпечення позову, які зазначені у ст.150 ЦПК України в тому числі: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин .

Оскільки шлюб між подружжям ОСОБА_4 розірваний, будинок з господарським будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 оформлений на ОСОБА_2 то суд погоджується з думкою ОСОБА_1 , що існує ризик його відчуження без його згоди, а тому вважає, що на будинок потрібно накласти арешт.

Так як реалізація прав власності будинку з господарським будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 виникає з сімейних правовідносин, то суд вважає за можливе зобов`язати ОСОБА_2 та інших осіб допустити заявника ОСОБА_1 у будь який час до належних йому на праві власності приміщень спірного будинку та господарських будівель без обмежень, в тому числі і магазину-складу, які знаходяться по вказаній адресі.

Оскільки продаж товарів здійснюються у порядку підприємницької діяльності, то заборона у заборони торгівлі є втручання у підприємницьку діяльність, а тому у суду на момент розгляду цієї вимоги не має підстав для забезпечення позову шляхом заборони здійснення торгівлі.

За приписами ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи і, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 151, 153, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Накласти арешт на будинок з господарським будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та будь-яких інших осіб вчинити певні дії, а саме допустити та допускати заявника ОСОБА_1 у будь який час та без-будь яких обмежень до приміщень будинку, господарських будівель і споруд, в тому числі і до магазину-складу, які знаходяться на АДРЕСА_1 .

У решті заявлених вимог щодо забезпечення позову відмовити.

Попередити заявника ОСОБА_1 , що у разі не подання ним у 10 денний строк з дня прийняття цієї ухвали позовної заяви про поділ майна подружжя заходи забезпечення позову будуть скасовані.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на протязі 15 діб з дня її ухвалення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області..

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Кириченко П.Л.