Справа №:755/4142/20
Провадження №: 2/755/2659/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про витребування земельної ділянки, -

у с т а н о в и л а:

11.03.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про витребування земельної ділянки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд: заборонити відповідачам або іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки на розі АДРЕСА_2 у Дніпровському районі м. Києва (кадастровий номер :66:148:0147) площею 0,42 га.; накласти арешт на земельну ділянку на розі АДРЕСА_2 у Дніпровському районі м. Києва (кадастровий номер :66:148:0147) площею 0,42 га.

Вимоги заяви мотивовано тим, що рішенням Київської міської ради №90/1067 від 30.11.2000 року, земельну ділянку на розі АДРЕСА_2 у Дніпровському районі м. Києва (кадастровий номер :66:148:0147) передано в оренду третій особі у справі. На даний час договір оренди поновлено строком до 16.07.2021 року. 30.07.2018 року Київська місцева прокуратура №4 повідомила позивача про відчуження земельної ділянки. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку з 27.02.2020 року зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 . Підставою для реєстрації права власності став акт прилюдних торгів виданий приватним виконавцем Лановенко Л.О. При цьому, на час проведення прилюдних торгів власником земельної ділянки значився відповідач ОСОБА_2 , підставою набуття права власності якого на земельну ділянку була аналогічна процедура. Право власності на земельну ділянку за попереднім власником ОСОБА_4 було зареєстроване на підставі неіснуючого рішення Київської міської ради №543/778 від 24.12.2013 року. При цьому, згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже ОСОБА_4 не міг отримати ані рішення ради, ані укладати будь-які договори у період з 2013 року по теперішній час. За таких обставин позивач вважає, що земельна ділянка має бути повернута у власність територіальної громади м. Києва. У відповідача ОСОБА_1 , за яким на даний час зареєстровано право власності на земельну ділянку, наявне право вільно розпоряджатися даним майном, тобто існує об`єктивна можливість відчужити його у будь-який спосіб під час розгляду даної справи, яка стосується встановлення належного власника, що значно ускладнить виконання рішення суду. Вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову - забезпечить можливість відновлення його порушених прав. В той же час, невжиття заходів забезпечення позову створить перешкоди під час виконання рішення суду, оскільки земельна ділянка може бути відчужена в процесі розгляду справи.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову та додатків до неї, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про витребування від відповідача ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Києва земельної ділянки на розі АДРЕСА_2 у Дніпровському районі м. Києва площею 0,53 га (в межах червоних ліній площею 0,13 га) (кадастровий номер :66:148:0147).

Належність спірної земельної ділянки відповідачу ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Зі змісту вказаної інформації вбачається, що за відповідачем право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване 27.02.2020 року.

Оскільки предметом спору є витребування від відповідача ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними. В даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, може призвести до невиконання рішення суду у разі повного або часткового задоволення позовних вимог, якщо під час розгляду справи відбудеться наступне відчуженні спірної земельної ділянки, оскільки відповідачем у справі є саме теперішній власник. Приймаючи рішення про необхідність накладення арешту на майно, суд приймає до уваги наявність в матеріалах справи доказів, які вказують на вже неодноразову зміну власника земельної ділянки.

При цьому, суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу у забезпеченні позову шляхом заборони вчиняти відповідачам та будь-яким особам дії щодо відчуження земельної ділянки, оскільки саме по собі накладення арешту на земельну ділянку повною мірою забезпечить неможливість її відчуження.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву представника позивача про забезпечення позову Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про витребування земельної ділянки - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку розміщену на розі АДРЕСА_2 в Дніпровському районі м. Києва, площею 0,4141 га. (кадастровий номер :66:148:0147; цільове призначення - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства), право приватної власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (підстава виникнення права власності; Свідоцтво, серія та номер: 126, виданий 27.02.2020, видавник: Разумовська М.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу).

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: Київська міська рада (м. Київ. Вул. Хрещатик, 36, );

Боржник - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя -