Справа №339/70/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою, в якій просить встановити їй додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що її мати ОСОБА_3 проживала в будинку АДРЕСА_1 , який належав їй на праві власності. Крім того, їй на праві власності належала земельна ділянка, площею 0.3796 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом від 09 грудня 2008 року.

Позивач стверджує, що вона весь час допомагала матері по господарству, здійснювала за нею догляд, підтримувала будинок у належному стані та користувалася земельними ділянками, які виділені ОСОБА_3 , обробляла землю разом з матір"ю, а коли вона стала немічною, обробляла сама. Вона завжди була поруч з матір"ю, допомагала їй . Після смерті матері, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на вказане майно, яким вона вона продовжувала користуватися .

Нещодавно переглядаючи документи, які залишилися після смерті матері ОСОБА_3 , вона виявила заповіт. Після цього звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала від нотаріуса тільки витяг із спадкового реєстру від 26 лютого 2020 року про відсутність інформації про відкриття спадкової справи. Усно нотаріус пояснила, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, а тому вона не може відкрити спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Однак особа уповноважена на вчинення нотаріальних дій - секретар Міжрічанської сільської ради, яка посвідчувала заповіт не сповістила її про наявність заповіту, а тому вона не знала про заповіт і у встановлений строк не звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини.

Оскільки вона не була обізнана про наявність заповіту, не здійснено повідомлення та виклик спадкоємця, то вважає, що нею з поважних причин пропустила строк.

04 березня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

23 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно телефонного повідомлення просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився та подав заяву про те, що не буде звертатися в суд із заявою про продовження терміну для прийняття спадщини.

Відповідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Окрім того, відповідач у вказаній заяві визнав позовні вимоги та не заперечував щодо задоволення позову.

Так, згідно ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 належало будинковолодіння по АДРЕСА_1 , в якому вона проживала до смерті одна та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.3796 га (а.с.11-12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, внаслідок чого відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння (а.с.8).

За життя вона розпорядилася своїм майном, склавши заповіт 18 лютого 1998 року в користь позивача (а.с.10).

У шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері позивач не звертався із заявою про її прийняття, як то передбачено ст.1270 ЦК України.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.1 ст. 1222, ч.3 ст. 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст. 1270 ЦК строк.

Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, постановах Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 629/1886/18 (провадження № 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц (провадження № 61-49121св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 209/1795/18 (провадження № 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18 (провадження № 61-17906св19).

Відповідно до ст. 3 ЗУ " Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Надаючи додатковий строк для прийняття спадщини, суд має дослідити, чи вчиняв нотаріус дії для повідомлення про відкриття спадщини, чи викликав спадкоємця, у тому числі шляхом публічного оголошення в пресі (ВС/КЦС, № 761/42165/17-ц від 28 жовтня 2019року)

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Згідно з пунктами 2.2., 2.3. та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Як ствердила позивач, вона вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки була обізнана про те, що мати склала заповіт її користь.

Бажаючи прийняти спадщину за заповітом, позивач, яка являється дочкою ОСОБА_3 і змінила прізвище після одруження « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с.6-7), звернулася до нотаріальної контори, однак отримала від нотаріуса тільки витяг зі спадкового реєстру від 26 лютого 2020 року про відсутність інформації про відкриття спадкової справи (а.с.9).

Як встановив суд, позивач не повідомлялася про наявність заповіту(а.с.34).

Вказані обставини свідчать про поважність пропуску позивачем установленого законом строку для прийняття спадщини після смерті матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст.1272 ЦК України щодо надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Встановивши, що строк для прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1 пропустила з поважних причин, інший спадкоємець ( ОСОБА_2 ) спадщину не прийняв та не заперечував щодо задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини.

На підставі наведеного, ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст. 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 з часу набуття рішенням законної сили.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 - паспорт НОМЕР_1 виданий Болехівським МВ УМВС в Івано-Франківській області 22 грудня 1998 року, місце проживання с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платників податківНОМЕР_2, місце реєстрації АДРЕСА_2.

Дата складання повного тексту рішення 21 квітня 2020 року.

Суддя О.С.Головенко