Номер провадження: 22-ц/813/1463/20
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Дрішлюка А.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , адвоката позивача ОСОБА_2

ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 та її адвоката Єргієва Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Єргієва Дмитра Ігоровича в інтересах ОСОБА_4 про повернення справи для ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи без самостійних вимог Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення порядку спілкування батька та дідуся з дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2019 року.

Під час розгляду даної справи адвокат Єргієв Д.І., який діє в інтересах скаржника ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення справи до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення. Посилаючись на те, що у своєму рішенні, яким позовні вимоги задоволено частково, суд першої інстанції чітко не зазначив в якій частині ним позовні вимоги задоволено, а в якій частині позовних вимог відмовлено, що на думку відповідача ОСОБА_4 та її адвоката є підставою для ухвалення додаткового рішення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, думку осіб, що з`явились до судового засідання, судова колегія прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання оскільки воно не ґрунтується на нормах процесуального права.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 17 Конвенції містить принцип неприпустимості зловживання правами.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку (рішення Європейського суду з прав людини проти України у справах «Світлана Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Странніков проти України» від 03 травня 2005 року, «Лещенко і Толюпа проти України» та «Смирнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року).

Так, адвокатом відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заявлено клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі у зв`язку із не зазначенням у резолютивній частині рішення в якій частині позовні вимоги задоволено, а в якій частині позовних вимог відмовлено.

Однак, із резолютивної частини рішення суду першої інстанції чітко вбачається в якій частині позовні вимоги задоволено.

Крім того, позивач ОСОБА_1 та адвокат позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , як ініціатори судового процесу, в судовому засіданні зазначили, що судове рішення для них є цілком зрозумілим та направлення справи до місцевого суду для ухвалення додаткового рішення про чітке зазначення в якій частині позовних вимог відмовлено є недоцільно, оскільки це призведе до затягування строків розгляду апеляційної скарги.

За змістом ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Тому, слід визнати, що така поведінка сторони відповідача свідчить про затягування розгляду справи Одеським апеляційним судом, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката Єргієва Дмитра Ігоровича в інтересах ОСОБА_4 про повернення справи для ухвалення додаткового рішення відмовити.

Продовжити розгляд справи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

П.М.Черевко