Провадження № 2/635/899/2020
У Х В А Л А

10 березня 2020 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Письменна В.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Літвінової А ОСОБА_2 С.,

третіх осіб ОСОБА_3 , Нестеренка В.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: Відділ містобудування та архітектури Харківського району, Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро Харківського району», Харківська регіональна філія «Центр Державного земельного кадастру», Садівниче товариство «Чорнобилець», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , про визнання незаконними дій та скасування розпоряджень,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: Відділ містобудування та архітектури Харківського району, Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро Харківського району», Харківська регіональна філія «Центр Державного земельного кадастру», Садівниче товариство «Чорнобилець», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , про визнання незаконними дій та скасування розпоряджень.

02 травня 2019 року представником третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» до суду подано пояснення, в яких останній просить, зокрема, закрити провадження у справі на підставі п.п.1,2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

В обґрунтування заяви зазначає, що позивачем не зазначені порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, тобто відсутній предмет спору. Також повідомив, що відповідач є суб`єктом владних повноважень, розпорядження якого оскаржуються в судовому порядку, тобто даний спір повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Позивач та його представник заперечували проти закриття провадження у справі.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проти закриття провадження у справі заперечували.

Інші учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши думку позивача та його представника, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві просить суд:

- визнати незаконними дії Харківської районної державної адміністрації щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам згідно додатку до розпоряджень;

- скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації №1352 від 06.07.2007 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки» в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам згідно додатку до розпоряджень; визнати незаконними дії Харківської районної державної адміністрації щодо передачі у власність земельних ділянок громадянам згідно додатку до розпоряджень;

- скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації №1588 від 01.08.2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок» в частині передачі земельних ділянок громадянам згідно додатку до розпоряджень.

Як вбачається з позову, спірні земельні ділянки знаходяться на території Садівничого товариства «Чорнобилець», та належать ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право користування землею серія Б за №073096, виданого Пісочинським відділенням «Рада Чорнобилець».

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю на спірній земельні ділянки вже видані державні акти на ім`я ОСОБА_3 30.12.1999 року серія ХР 25-00-96486, ОСОБА_38 від 12.07.1996 року серія ХР 25-00-361-2, ОСОБА_4 від 29.03.1996 року серія ХР 25-0035809.

Таким чином, предметом розгляду даної позовної заяви є визнання незаконними дій та скасування розпоряджень, які стосуються нерухомого майна земельних ділянок, які знаходяться на території Садівничого товариства «Чорнобилець», тобто це спір з приводу прийняття суб`єктом владних повноважень розпорядження про набуття фізичною особою права користування на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Частиною 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на те, що спірні правовідносини мають майновий характер та пов`язані з володінням, користуванням та розпорядження третіми особами власним майном, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі № 21-41а16 та від 11 квітня 2017 року у справі № 808/2298/15.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» про закриття провадження по цивільній справі №639/10018/15-ц з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Тобто, суд приходить до висновку, що предметом даного позову є визнання незаконними дій та скасування розпоряджень. Вказаний предмет є способом захисту прав, як то передбачено положеннями ст. 16 ЦК України, а отже у задоволенні заяви представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» про закриття провадження у справі, на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України оскільки відсутній предмет спору, також слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 19, 255 ЦПК України, ст. ст. 2, 4, 19 КАС України, ст. ст. 11, 15, 16 ЦК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяв третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» про закриття провадження у цивільній справі № 639/10018/15-ц на підставі пунктів 1, 2 частини 1 статті 255 ЦПК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16.03.2020 року.

Суддя Д.М. Савченко