Провадження №2/225/486/2020
Справа №225/1360/20
09 липня 2020 року м.Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Довженко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Петрової С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 14.06.2012 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 травня 2012 року до досягнення дитиною повноліття.
До часу звернення з позовом позивач сплачував аліменти повному обсязі, заборгованості не мав.
Однак, на теперішній час в житті позивача відбулись зміни сімейного та фінансового характеру, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному рішенням суду розмірі.
Наведене стало приводом для звернення позивача до суду з позовом про розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх доходів, починаючи з 13.02.2016 року, тобто, з дати народження другої дитини.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений за адресою проживання: АДРЕСА_1 . Підтвердження даного факту є належні в матеріалах справи поштові повідомлення (а.с. 21).
Беручи до уваги наявність доказів належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, з огляду на відсутність з боку позивача заперечень проти заочного вирішення спору, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів за ст.ст.280-283 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За результатами дослідження наявних у справі матеріалів та надання правової оцінки наявним у справі доказам, судом встановлено наступне:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась донька ОСОБА_3 .
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 14.06.2012 року з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 травня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного вище судового рішення, 03.07.2012 року було видано відповідний виконавчий лист (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 05.09.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.09.2015 року, виданого виконкомом Новгородської селищної ради міста Дзержинська Донецької області (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилась донька - ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.09.2019 (повторне), видане Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.7).

В свою чергу, згідно з відомостями державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №34095 від 05.12.2019 року, ОСОБА_1 з 1 кварталу 2015 року по 3 квартал 2019 року отримував доходи від ТОВ «НККГ», і відповідно до виконавчого листа № 2-154 від 03.07.2012 року, з його заробітної плати стягувались аліменти (а.с. 11).

Як вбачається з довідки № 17-15-18570 від 02.03.2020 року, наданої Торецьким міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління (м.Харків), станом на 01.03.2020 рік заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-154 від 03.07.2012 року ОСОБА_1 не має.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного:

За змістом ст.ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Нормою ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з цим, згідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 ст. 182 Сімейного Кодексу України, а саме, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи з цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на наведене, суд зауважує на відсутності в матеріалах справи заперечень проти позову з боку відповідача, належним чином повідомленого про час та місце вирішення спору.

За таких обставин, враховуючи документально підтверджені зміни в сімейному стані позивача, а саме, народження другої доньки, що значно збільшує фінансове навантаження на нього, як батька двох дітей, а також, з огляду на наявність в матеріалах справи доказів відсутності у позивача на час звернення із позовом офіційної роботи та, як наслідок, зменшення доходів, суд приходить до висновку щодо обгрунтованості позову в частині зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В свою чергу, стосовно вимог позивача про зменшення розміру аліментів, починаючи з 13.02.2016 року, суд вважає за доцільне зазначити наступне:

в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

В свою чергу, за правилами ст. 191 Сімейного Кодексу України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили, у зв`язку з чим в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 14 червня 2012 року у справі №2/1254/12, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили і продовжувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

В решті позовних вимог - відмовити.

Відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 14 червня 2012 року у справі №2/1254/12.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354 (строк на апеляційне оскарження), 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлений 13.07.2020 року.

Суддя О.В. Довженко