ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3606/20 Справа № 207/2386/18 Суддя у 1-й інстанції - Юрченко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 грудня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми річних, інфляційних втрат і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 грудня 2019 року у задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми річних, інфляційних втрат і моральної шкоди було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 13 грудня 2019 року скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розяснено, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми річних, інфляційних втрат і моральної шкоди.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилалися на те, що рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на їх користь матеріальну шкоду у сумі 13286 грн. та моральну шкоди у розмірі 3500 грн., завдану залиттям квартири, а також судові витрати у сумі 530 грн. Вказане рішення суду відповідачами не виконано. З наведених підстав позивачі просили стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 інфляційні втрати у сумі 18510 грн. 56 коп., три відсотки річних у сумі 4104 грн. 20 коп., а також 10000 грн. моральної шкоди та судові витрати - 2872 грн. 50 коп. (а.с. 2-7, 39-41).

У грудні 2019 року позивачі подали заяву, в якій просили вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а також на все рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 та просили накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та на все рухоме і нерухоме майно відповідача ОСОБА_4 (а.с. 47, 48).

Заява мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у даній справі.

Як вбачається із позовної заяви, позивачі просили суд стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на їх користь інфляційні втрати у сумі 18510 грн. 56 коп., три відсотки річних у сумі 4104 грн. 20 коп., а також 10000 грн. моральної шкоди та судові витрати - 2872 грн. 50 коп. Ціна позову 30 259 грн. 50 коп. (а.с. 2-7, 39-41).

У заяві про забезпечення позову позивачі просили вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а також на все рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 та просили накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та на все рухоме і нерухоме майно відповідача ОСОБА_4 (а.с. 47, 48).

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції в своїй ухвалі посилався на те, що обраний заявниками захід забезпечення позову є неспівмірним із заявленими ними позовними вимогами та предметом спору уданій справі.

Таким чином, враховуючи, що позивачі, звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами до відповідачів у даній справі, просили суд стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на їх користь інфляційні втрати у сумі 18510 грн. 56 коп., три відсотки річних у сумі 4104 грн. 20 коп., а також 10000 грн. моральної шкоди та судові витрати - 2872 грн. 50 коп. та ціна позову становить 30 259 грн. 50 коп., суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на дві вказані квартири, пославшись на неспівмірність обраного заявниками заходу забезпечення позову із заявленими ними позовними вимогами та їх обсягом.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартири є необгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 грудня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді