Справа № 754/1794/20
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Панченко О.М.

за участі секретаря судового засідання - Загуменної К.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулініч Наталія Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Оксана Віталіївна про визнання заповіту недійсним, встановлення нікчемності заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним, встановлення нікчемності заповіту.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2020 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. (а.с. 14).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с. 16).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.04.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с. 27, 28).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.04.2020 року було задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі, накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29-31).

В жодне призначене судом підготовче засідання - 07.05.2020 року, 19.06.2020 року, 03.08.2020 року, 24.09.2020 року, 05.11.2020 року, 01.12.2020 року позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила та не скористалася процесуальним правом подати заяву про розгляд справи у її відсутність.

В матеріалах справи містяться письмові заяви - клопотання позивача ОСОБА_1 :

- від 06.05.2020 року про відкладення розгляду справи (підготовчого засідання - 07.05.2020 року на 11 год. 40 хв.), у зв`язку з прийняттям КМУ Постанови від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», неможливості її представника прибути до суду через припинення міжміського сполучення;

- від 18.06.2020 року про відкладення розгляду справи (підготовчого засідання - 19.06.2020 року на 12 годину), у зв`язку з прийняттям КМУ Постанови від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», а також з погіршенням епідеміологічної обстановки в країні, через збільшення кількості захворюваності на COVID-19.

Також в матеріалах справи міститься письмова заява від представника позивача - адвоката Новика М.С. від 23.09.2020 року про відкладення розгляду справи (підготовчого засідання - 24.09.2020 року на 16 годину), у зв`язку з неможливістю останнього прибути в судове засідання через зайнятість в іншому судовому процесі.

Відповідач по справі в підготовче засідання - 01.12.2020 року не з`явилася, подавши через канцелярію суду письмову заяву, в якій просила суд про залишення без розгляду даної позовної заяви, у зв`язку з шостою неявкою позивача та/або її представника до суду, а також, просила суд скасувати арешт на квартиру, вжитий ухвалою суду.

Треті особи в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №658/1141/18 наголосив на тому, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Суд враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19» від 11.03.2020 року № 211 (із змінами та доповненнями) з 12 березня 2020 року в Україні введено карантин, дія якого продовжується і на даний час.

Як зазначено у Постанові КГС ВС від 16 липня 2020 року у справі №924/369/19, карантин вже не перешкоджає розгляду справи, оскільки Постановою Кабінету Міністрів №392 запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві), зокрема, дозволено з 22 травня 2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25 травня 2020 року перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Крім того, щодо обгрунтування клопотаннь про відкладення розгляду справи, суд звертає увагу, що відновідно до ч. 4 ст. 212 ЦПК України, під час дії карантину, встановлено Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України.

Разом з тим, позивачем чи її представником жодних клопотань про проведення судових засідань в режимі відеоконференції не подавалось.

Отже, з огляду на викладене вище, з урахування строків розгляду справи, тощо, що дана цивільна справа перебуває на розгляді в суді тривалий час, поведінки сторони позивача, а саме, щодо виконання покладених обов`язків положенням Цивільного процесуального кодексу України стосовно явки в судове засідання, відсутності в матеріалах справи письмової заяви позивача, представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про залишення даної позовної заяви без розгляду.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 9 ст. 158 ЦПК України встановлено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача, викладене в письмовій заяві останньої від 01.12.2020 року, та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 02.04.2020 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулініч Наталія Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Оксана Віталіївна про визнання заповіту недійсним, встановлення нікчемності заповіту, - залишити без розгляду в зв`язку з шостою поспіль неявкою в підготовче засідання сторони позивача.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 02 квітня 2020 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

Роз`яснити позивачу, що особа, заява якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Панченко