ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач звернулася до суду із даним позовом.

Свій позов мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2018 року. За час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що на сьогоднішній день вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства , подружні та шлюбні відносини не підтримують. Чоловік на даний час проживає окремо та не надає їй належної матеріальної допомоги. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку та отримує лише щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн., яких недостатнього для належного, необхідного та достатнього забезпечення та утримання дитини, інших засобів для існування вона не має. Тому, змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін.

10 березня 2020 року через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Посилається на те, що судовим наказом Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2020 року з нього стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу). Окрім того, зазначив, що він проживає разом з бабусею, яка потребує матеріальної допомоги з його боку, оскільки хворіє і отримує мінімальну пенсію. Крім того, послався на те, що він щомісячно виплачує кредит у сумі 1500 грн..

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на поданий відзив.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2018 року, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 виданим 28 липня 2018 року.

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено Свідоцтвом про його народження Серія НОМЕР_2 виданим 20 жовтня 2018 року.

Як вбачається з Довідки про склад сім`ї № 57 виданої Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області від 13 січня 2020 року та Акту обстеження матеріально-побутових умов від 13 січня 2020 року, малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1, ч. 2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом (ч. 4 даної статті).

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідачем, що останній матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює, не надає. Доходів позивача не достатньо для самостійного утримання дитини, оскільки позивач на даний час не працює.

Посилання відповідача, щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів, свого матеріального становища та неспроможності сплачувати аліменти дружині.

За вказаних обставин, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує те, що відповідач є фізично здоровою людиною, працевлаштований та отримує стабільний заробіток, про що останній не заперечував в судовому засіданні та доказів зворотного не надав, а також те, що позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, дитина проживає разом із позивачем, що безумовно потребує постійних матеріальних затрат.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 29 січня 2020 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп..

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 75, 84 СК України, 10, 81, 141, 178, 277-279, 258-259, 265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 29 січня 2020 року, і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт № 002260518 виданий органом 3232 31 серпня 2018 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 виданий органом 3247 02 січня 2018 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст виготовлено 16.03.2020 р.