Справа № 405/5710/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького, Міської ради міста Кропивницького про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 у розмірі 17/50 часток.

Позов обґрунтовує тим, що 04.06.1948 року між її дідусем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, актовий запис № 513. Під час шлюбу подружжя спільно, у період з 1959 по 1972 рік, побудували житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Замовником на будівництво будинку була ОСОБА_3 . 20.10.1994 року шлюб між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблений запис за № 535.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міністерством внутрішніх справ Ізраїлю, яке вона отримавлана початку 2018 року. Після розлучення і до моменту смерті дідусь мешкав один у вищезазначеному будинку.

29.11.2017 року, ОСОБА_2 , заповів їй - онуці ОСОБА_1 , все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі, все те що буде належати йому на день смерті, і те що він за законом матиме право та усі права та обов`язки. Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу і зареєстровано в реєстрі за номером 972, 973.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

02.08.2018 року приватним нотаріусом Балик Т.М., проведено реєстрацію спадкової справи. 13.11.2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса Балик Т.М. із заявою про видачу свідоцтва на право про спадщину за заповітом щодо майна дідуся та отримала відмову у вчиненні такої нотаріальної дії. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що вона, яка спадкоємець, не надала нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, повідомивши, що такий документ відсутній.

Після цього вона звернулась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом про визнання прав спадкоємця на частину майна, яке перебуває у спільній сумісні й власності і 06.02.2020 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда по цивільній справі № 405/8394/18 її позов було задоволено, визнано за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , частку у розмірі 17/50 на будинок АДРЕСА_1 , як на майно спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнано за нею право на спадкування 17/50 часток на будинок АДРЕСА_1 , за заповітом ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М., 29.11.17 року, зареєстрованого в реєстрі за № № 972, 973.

27.07.2020 року вона звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просила суд ухвалити додаткове рішення у вищезазначеній цивільній справі та визнати за нею право власності на успадковану частку майна.

03.09.2020 року ухвалою Ленінського районного суду її заяву залишено без задоволення. Суд роз`яснив, що нею не було заявлено позовних вимог про визнання за нею права власності на зазначене майно в порядку спадкування, тому відсутні підстави для винесення додаткового рішення, а тому посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просила задовольнити позов.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, представник відповідача просив розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.06.1948 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, актовий запис № 513.

Під час шлюбу подружжя спільно, у період з 1959 по 1972 рік, побудували житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Замовником на будівництво будинку була ОСОБА_3 .

20.10.1994 року шлюб між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблений запис за № 535.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міністерством внутрішніх справ Ізраїлю, яке позивач отримала на початку 2018 року.

Після розлучення і до моменту смерті дідусь мешкав один у вищезазначеному будинку.

29.11.2017 року, ОСОБА_2 , заповів їй - онуці ОСОБА_1 , все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі, все те що буде належати йому на день смерті, і те що він за законом матиме право та усі права та обов`язки. Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу і зареєстровано в реєстрі за номером 972, 973.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Вказані обставини встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.02.2020 року, яким задоволено позов ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького про визнання прав спадкоємця на частину майна, яке перебуває у спільній сумісній власності.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.02.2020 року по цивільній справі № 405/8394/18 визнано за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , частку у розмірі 17/50 на будинок АДРЕСА_1 , як на майно спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнано за ОСОБА_1 право на спадкування 17/50 часток на будинок АДРЕСА_1 , за заповітом ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М., 29.11.17 року, зареєстрованого в реєстрі за № № 972, 973.

За правилами статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В порядку ст. 1269 ЦК України ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом звернення із відповідною заявою до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М. № 246/02-31 від 13.11.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як спадкоємцем ОСОБА_1 не надано нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, повідомивши, що такий документ відсутній.

Згідно ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. При видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряється, в тому числі, й склад спадкового майна.

Згідно п.п 4.15 п. 4 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно вимог ст. 328 Цивільна кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Як зазначено у частині 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст.328 ЦК України право власності набувається н підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Стаття 392 цього ж Кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 базуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького, Міської ради міста Кропивницького про визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 у розмірі 17/50 часток.

Судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), прож. АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького, м. Кропивницький вул. Велика Перспективна, 41, .

Міська рада міста Кропивницького, м. Кропивницький вул. Велика Перспективна, 41, .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко