РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року

м. Рівне

Справа № 572/1766/20

Провадження № 22-ц/4815/1175/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Шимківа С.С., Боймиструка С.В.

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи:

заявник Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

заінтересована особа Сарненська міська рада

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» адвоката - Панас В.С. на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 25 серпня 2020 року, постановленого в складі судді Слободянюка Б.К., у справі № 572/1766/20

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересована особа: Сарненська міська рада звернувся в суд із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування вимог заяви представник заявника посилається на те, що 30.10.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №25/07/11 КА-Ф. В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору було укладено договір застави, предметом якого є автомобіль марки «FAW CA 6371 MINI», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданим РЕВ 4 МРВ ДАІ м. Сарни ВДАІ УМВС України в Рівненській області 30.10.2007 року.

Рішенням Сарненського районного суду від 15.07.2010 року було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на корить ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитом в сумі 3149,89 доларів США, прострочену заборгованість за кредитом в сумі 916,67 доларів США, заборгованість за процентами в сумі 41,78 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів в сумі 1419,86 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було звернуто стягнення на предмет застави за рахунок коштів виручених від реалізації предмета застави та стягнуто солідарно понесені судові витрати.

Після смерті ОСОБА_1 11.08.2011 року Сарненською районною державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу. Листом від 13.01.2017 року Сарненська РДНК повідомила про реєстрацію направленої ними вимоги та заведення спадкової справи. Відомості про спадкоємця ОСОБА_1 та про склад спадкового майна відсутні.

Просив суд визнати спадщину померлого ОСОБА_1 відумерлою.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 25 серпня 2020 року в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (33001, м. Рівне, вул. Княгиницького,5а), заінтересована особа: Сарненська міська рада (34500, м. Сарни вул. Широка,31) про визнання спадщини відумерлою - відмовлено.

В поданій на судове рішення апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та постановити нове яким задовольнити заяву. Доводить про порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що особи які зареєстровані за місцем проживання померлого ОСОБА_1 , вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки не відмовились від її прийняття. Однак суд не з`ясував, чи ці особи дійсно проживали із спадкоємцем, оскільки ОСОБА_1 помер на території Росії, чи дійсно вони є його спадкоємцямита чому не приймають спадщину, чи мають намір відмовитись від її прийняття, оскільки транспортний засіб, що надежав спадкодавцю більше п`яти років перебуває на штраф майданчику.

У відзиві на апеляційну скаргу заінтересована особа вказає, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенння з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення відповідає.

Судом встановлено, що 30.07.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №25/07/11/КА-Ф. Для забезпечення виконання даного договору 13.10.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави предметом якого є автомобіль марки «FAW CA 6371 MINI», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 15.07.2010 року в справі №2-609 позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами, звернення стягнення на майно було задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 916,67 доларів США, заборгованість за процентами в сумі 41,78 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів в сумі 1419,86 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було звернуто стягнення на предмет застави за рахунок коштів виручених від реалізації предмета застави - автомобіля марки «FAW CA 6371 MINI», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та стягнуто солідарно понесені судові витрати.

ІНФОРМАЦІЯ_1 заставодавець ОСОБА_3 помер .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 338 ЦПК Українисуд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Убачається, що 05.01.2017 р. заявник звернувся до Сарненської районної державної нотаріальної контори із претензією, у якій просив повідомити про коло спадкоємців померлого позичальника та довести до відома останніх про наявність вимог кредитора, які спадкоємці зобов`язані задовольнити.

Відповідно до витягу зі спадкової справи Сарненською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу (№299/2011) 11.08.2011 року.

Із заявами про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався.

Разом з тим, згідно адресної картки зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті ОСОБА_1 за цією адресою були зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тобто, вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1 , оскільки, як вбачається з листа нотаріуса від спадщини у встановлений законом строку не відмовилися.

Отже, вказана інформація не підтверджує фактичну відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_1 та не свідчить про неприйняття спадкоємцями спадщини або про відмову спадкоємців від прийняття ними спадщини.

Рішення про визнання спадщини відумерлою можливе лише у разі безумовного встановлення таких фактів, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, ніхто зі спадкоємців в силу різних причин не претендує, або спадкоємці фактично чи юридично взагалі відсутні, внаслідок чого (неможливості спадкування) заявник за місцем відкриття спадщини на підставі рішення суду стає законним правонаступником (не спадкоємцем) померлої особи в частині тих прав та обов`язків, які залишилися після її смерті.

За приписами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Будь-яких належних та достатніх доказів відсутності спадкоємців чи таких які не прийняли спадщину або відмовились від неї, невиконання судового рішення заявником суду не надано і судом їх не здобуто.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і додаткового правового аналізу не потребують.

Апеляційна скарга також не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 5 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, №23, ЄСПЛ, від 18 липня 2007 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 та ч.13 ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ПАТ АБ «Укргазбанк» адвоката - Панас В.С. залишити без задоволення.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 25 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2020 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.