Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 554/1091/19
Провадження № 2/553/75/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.03.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Крючко Н.І.

при секретарі - Іжик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (Київський відділ ДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області) про зняття арешту з майна ,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (Київський відділ ДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області) про зняття арешту з майна, в якому просили зняти арешт із нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :16:001:0243, площа 0,00116 га за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки, кадастровий номер :16:001:0242, площею 0,0441 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , який накладено згідно постанови державного виконавця Київського відділу ДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.08.2018 року.

Згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2019 року справу передано до Ленінського районного суду за підсудністю.

Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Листопад Н.А. в судове засідання не з`явилась, але надала на адресу заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність.

Позивач ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) (Київського відділ ДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області) - Гречківська Ю.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Суд вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що виконавчий лист, який перебуває на виконанні, виданий на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018 року з приводу стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування витрат на усунення недоліків 192976 грн. та моральної шкоди на суму 3000 грн., всього на суму 195976 грн..

27 листопада 2018 року позивачами отримано було листа № 53256 від Київського відділу ДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, у якому вказувалось про те, що у провадженні державного виконавця перебуває виконавче провадження № 56478604 від 24.05.2018 року з примусового виконання виконавчого листа № 554/1631/15-ц від 08.12.2018 року.

В даному листі державним виконавцем вказувалось про те, що з метою вирішення питання щодо опису земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 , позивачі були зобов`язані надати копію договору купівлі продажу від 01.10.2010 року.

В судовому засіданні позивачем вказувалось про те, що ним на виконання даного листа державного виконавця було надано запитувану інформацію та правоустановчі документи на нерухоме майно: житловий будинок, господарчі будівлі і споруди, та на дві земельні ділянки. Позивачем вказувалось про те, що на підставі наданих ними документів, державним виконавцем Гречківською Ю.В. було внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про державну реєстрацію обтяжень на дві земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що позивачі були змушені звернутися до державного виконавця з заявою про зняття обтяжень з майна, що належить їм на праві власності, але у задоволенні їх заяви державним виконавцем було відмовлено, оскільки на виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на суму 195976,00 грн. та за інформацією Головного управління держгеокадастру у Полтавській області земельні ділянки зареєстровані за ОСОБА_4 , тому зважаючи на вказані обставини позивачі були змушені звернутися до суду з вказаним позовом.

Судом встановлено, що державним виконавцем 10 серпня 2018 року у виконавчому провадженні № 56478604 винесено постанову про накладення арешту на земельні ділянки кадастровий номер: :16:001:0243, площа 0,116 для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку, кадастровий номер :16:001:0242, площею 0,0441 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачі в ході судового розгляду справи вказували про те, що державним виконавцем позбавлено їх права на володіння, користування та розпорядження належним чином, оскільки будинок та земельні ділянки належать їм на праві власності, а висновок державного виконавця щодо належності земельних ділянок відповідачу ОСОБА_4 є хибним.

Вказані твердження сторони позивача є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та матеріалами справи в сукупності.

Так, у відповідності до договору купівлі продажу від 01.11.2010 року, посвідченого Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 прийняв у власність належну продавцеві земельну ділянку площею 0,0116 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :16:001:0243.

01 жовтня 2010 року було укладено договір купівлі - продажу, який було посвідчено Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. , відповідно до якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли у власність у рівних частинах кожен житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у АДРЕСА_1 .

10 листопада 2010 року було посвідчено договір купівлі продажу земельної ділянки, кадастровий номер :16:001:0242, площею 0,0441 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 , ОСОБА_3 прийняли у рівних частинах кожен вказаний об`єкт.

Так, судом встановлено та було підтверджено в судовому засіданні державним виконавцем, що у відповідності до актуальної інформації на даний час та у відповідності до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 01.08.2018 року за вих. № 11-16-0.2-4561/2-18 за ОСОБА_4 зареєстровані земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства.

У відповідності до Інформаційної довідки від 08.02.2019 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта земельна ділянка, що у АДРЕСА_1 , площею 0,0116 га, кадастровий номер :16:001:0243, 16.01.2019 року зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки, серія та номер: 4069, виданий 10.11.2010 року Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М..

В судовому засіданні державним виконавцем вказувалось про те, що на даний час рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018 року з приводу стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 відшкодування витрат на усунення недоліків 192976 грн. та моральної шкоди на суму 3000 грн., всього на суму 195976 грн. перебуває на примусовому виконанні та боржником ОСОБА_4 не погашено заборгованість, яка існує перед стягувачем, тому підстави для скасування заходів забезпечення виконання рішення суду у вигляді скасування арешту на майно, а саме земельні ділянки, які належать на праві власності ОСОБА_4 , у відповідності до актуальних даних наданих реєстратором, відсутні.

Слід вказати, що у судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 не заперечувались вказані обставини та не було надано належаних та допустимих доказів на спростування обставин встановлених судом.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтю 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» 03.06.2015 року №5 вказано, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору.

З огляду на встановлені вище судом фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не заперечувались позивачем у справі ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що предмет спору, а саме земельні ділянки, кадастровий номер :16:001:0243, площа 0,00116 га за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :16:001:0242, площею 0,0441 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , які обтяжені арештом, у відповідності до постанови державного виконавця у рамках зведеного виконавчого провадження, яке на даний час не закінчено та перебуває на стадії примусового виконання, щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу на суму 195976 грн.. Більше того, право власності на вказані земельні ділянки за відповідачем ОСОБА_4 не скасовано, що виключає правові підстави у позивачів, як власників житлового будинку, який розташований на спірних земельних ділянках, у вимозі про скасування арешту на нерухоме майно.

Таким чином, наведені вище обставини, свідчать про безпідставність та безпредметність позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (Київський відділ ДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області) про зняття арешту з майна.

Керуючись ст. ст. 16, 317, 391 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, , 354, 355 ЦПК України, Закону України « виконавче провадження», суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (Київський відділ ДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області) про зняття арешту з майна відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиН. І. Крючко