ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3342/20 Справа № 201/6750/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року АТ «МАРФІН БАНК» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень, Банку мотивовані тим, що 06 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК, в особі філії ВАТ МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК в м. Дніпропетровську, який з листопада 2010 року перейменовано у публічне акціонерне товариство МАРФІН БАНК та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 00232/RD про надання кредиту у вигляді не поновлюваної кредитної лінії на суму 308 955 доларів США на наступні цілі: 280 000,00 доларів США на споживчі потреби, 15 095,00 доларів США та 13 860,00 доларів США на сплату страхових платежів відповідно до умов кредитного договору, з терміном погашення 05 червня 2017 року включно зі сплатою 11,9 % річних за фактичний період користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання Позичальником умов Кредитного договору було укладено договір іпотеки № 00247rd від 06 червня 2008 року з ОСОБА_2 , предметом якого є квартира АДРЕСА_1 . Банк взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі.

В порушення умов кредитного договору Позичальник від своєчасного виконання зобов`язань ухиляється. Погашення кредиту та процентів згідно графіку щомісячних платежів за договором не виконується. 12 грудня 2012 року Банк звернувся до суду з позовом до позичальниці ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, за результатами розгляду якого заочним рішенням суду від 27 травня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 борг за кредитом і процентами в сумі 294 555,59 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 06 грудня 2012 складає 2 354 382,83 грн.. та заборгованість за пенею та штрафом 115 064,63 грн., загалом в еквіваленті за курсом НБУ на 06.12.2012 складає 2 469 447,46 грн., з яких: кредитних коштів - 255 431,36 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 06.12.2012 складає 2 041 662,86 грн.; процентів на основну суму боргу - 39 124,23 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 06.12.2012 складає 312 719,97 грн.; пеня за несплачену суму кредиту 55 585,36 грн.; пеня за несплачені проценти за користування кредитом - 36 542,08 грн.; штраф - 22 937,18 грн.. Наразі заборгованість за зазначеним рішенням суду не погашено.

Крім того, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/6058/13 від 31 березня 2014 за позовом позичальниці ОСОБА_2 до банку про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними позов задоволено частково, договір іпотеки визнано недійсним. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року зазначене заочне рішення суду від 31 березня 2014 скасовано. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/6058/13 від 27.04.2015 задоволено заяву банку про поворот виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/6058/13 від 31 березня 2014 та зобов`язано реєстраційну службу поновити Дніпропетровського МУЮ МЮУ первинний стан державної реєстрації договору іпотеки та обтяження і заборони за ним.

На підставі зазначеного заочного рішення суду від 31 березня 2014 (скасованого рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2014) 19 травня 2014 року іпотека ОСОБА_2 була припинена та обтяження за нею були виключені з відповідних реєстрів, а 07 жовтня 2014 предмет іпотеки: квартира АДРЕСА_2 за договором дарування було відчужено від ОСОБА_2 її синові ОСОБА_1 .. Таким чином, ОСОБА_1 , як набувач за договором дарування права власності на предмет іпотеки: квартиру під АДРЕСА_2 , набув статусу нового Іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. На даний час виконавчі документи на їх примусове виконання подані до ВДВС, але до цього часу стягнення не проведено.

За відсутності належного виконання зобов`язань, проведених належним чином, позивач має підстави для звернення на предмет іпотеки стягнення суми боргу за кредитом в сумі станом на 05 липня 2015 року, яка становить: 405 938,71 дол. США та 116 674,13 грн., з яких: кредитних коштів - 255 431,36 дол. США; процентів на основну суму боргу 150 507,35 дол. США, з яких: 39 124,23 дол. США, стягнутих за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року; 111 383,12 дол. США, донарахованих за період з 07.12.2012 по 05.07.2016; пені за несплачену суму кредиту, стягнутої за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2014 у справі № 201/283/14-ц - 55 585,36 грн; пені за несплачені проценти за користування кредитом стягнутої за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2014 у справі № 201/283/14-ц - 36 542,08 грн.; штрафу, стягнутого за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2014 у справі № 201/283/14-ц на підставі п.4.2. кредитного договору - 22 937,19 грн.; судового збору за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року у справі № 201/283/14-ц - 1 609,50 грн..

Враховуючи викладене, Банк просив звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 шляхом продажу даного майна на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність у межах процедури виконавчого провадження, передбаченою Законом України Про виконавче провадження, на користь Публічного акціонерного товариства МАРФІН БАНК в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 00232/RD від 06 червня 2008 року та укладеним в його забезпечення договором іпотеки № 00247rd від 06 червня 2008 року станом на 05 липня 2015 рік в сумі 405 938,71 дол. США та 116 674,13 грн..

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач, пред`являючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки не надав суду оцінки іпотечного майна, та не досяг такої згоди з ОСОБА_1 .. В зв`язку із недоведеністю ринкової вартості іпотечного майна, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення. Яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга Банку обґрунтована тим, що зміна власника квартири, яка перебуває в іпотеці, не позбавляє іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок вказаного майна. Апелянт зазначає, що ціна предмету іпотеки у рішенні суду не зазначається, а визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності Банком ринкової вартості іпотечного майна.

Колегія судді не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги Банку, колегія суддів виходить з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 06 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК", в особі філії ВАТ "МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК" в м. Дніпропетровську, який з листопада 2010 року перейменовано у публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 00232/RD про надання кредиту у вигляді не поновлюваної кредитної лінії на суму 308 955 доларів США на наступні цілі: 280 000,00 доларів США на споживчі потреби, 15 095,00 доларів США та 13 860,00 доларів США на сплату страхових платежів відповідно до умов кредитного договору, з терміном погашення 05 червня 2017 року включно зі сплатою 11,9 % річних за фактичний період користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом.

Видача коштів за Кредитом відбувається на підставі письмових повідомлень (заявок), отриманих від Позичальника, що є невід`ємними частинами Кредитного договору.

Періодом сплати вважається період з «26» по останній робочий день кожного місяця.

Відповідно до п. 1.1. Позичальник зобов`язався на умовах, в розмірі та в строки встановлені у вказаному договорі, повернути Банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також сплатити комісії, пені та штрафи передбачені передбачені умовами договору.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання Позичальником умов Кредитного договору було укладено договір іпотеки № 00247rd від 06 червня 2008 року, предмет якого є: квартира під АДРЕСА_3 загальною площею - 157,1 кв.м., житловою площею 78.5 кв.м., що складається з 6 кімнат і лоджії, та знаходиться адресою АДРЕСА_4 .

Встановлено, що Банк взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі.

В порушення умов кредитного договору Позичальник від своєчасного виконання зобов`язань ухиляється. Погашення кредиту та процентів згідно графіку щомісячних платежів за договором не виконується.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що кредитор має право вимагати дострокового повернення всієї суми позики та сплати відсотків, у випадку, якщо позичальник прострочив повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року стягнуто солідарно зі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» борг за кредитом і процентами в сумі 294 555,59 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 06 грудня 2012 складає 2 354 382,83 грн. та заборгованість за пенею та штрафом 115 064,63 грн., загалом в еквіваленті за курсом НБУ на 06.12.2012 складає 2 469 447,46 грн., з яких: кредитних коштів - 255 431,36 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 06.12.2012 складає 2 041 662,86 грн.; процентів на основну суму боргу - 39 124,23 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 06.12.2012 складає 312 719,97 грн.; пеня за несплачену суму кредиту 55 585,36 грн.; пеня за несплачені проценти за користування кредитом - 36 542,08 грн.; штраф на підставі п.4.2. кредитного договору за прострочення на строк більше 60 днів зобов`язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісії, встановлених п. 1.1. договору - 22 937,18 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/6058/13 від 31 березня 2014 за позовом ОСОБА_2 до банку про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними позов задоволено частково, та визнано недійсним договір іпотеки № 00247rd від 06 червня 2008 року.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року зазначене заочне рішення суду від 31 березня 2014 скасовано.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/6058/13 від 27 квітня 2015 року задоволено заяву банку про поворот виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/6058/13 від 31 березня 2014 року та зобов`язано реєстраційну службу поновити Дніпропетровського МУЮ МЮУ первинний стан державної реєстрації договору іпотеки та обтяження і заборони за ним.

Також встановлено, що на підставі зазначеного заочного рішення суду від 31 березня 2014 року, - 19 травня 2014 року іпотека ОСОБА_2 була припинена та обтяження за нею були виключені з відповідних реєстрів, а 07 жовтня 2014 року предмет іпотеки: квартира АДРЕСА_2 за договором дарування було відчужено від ОСОБА_2 її синові ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 лютого 2016 № 52360600 власником предмету іпотеки: квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 .

21 січня 2016 року Банк направив на адресу відповідача та третіх осіб вимогу про усунення порушення умов кредитного договору.

Цією вимогою банк попередив відповідача та третіх особи про те, що у випадку її невиконання у вказаний строк банк зі спливом цього строку має намір звернутися до суду про стягненням заборгованості, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, проте, вказана вимога виконана не була.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Отже, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права та обов`язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Частиною 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 23 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

З договору іпотеки від 06 червня 2008 року вбачається, що сторони досягли згоди на набуття Іпотекодержателем права на звернення стягнення та реалізації предмету іпотеки у випадку порушення Іпотекодавцем (Позичальником) обов`язків за цим та/або кредитним договором та невиконання вимог Іпотекодержателя про дострокове виконання основного зобов`язання.

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Тобто, таке право дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

У пункті 23.1 договору іпотеки сторони визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або у позасудовому врегульовані у відповідності до умов цього Договору та Закону України «Про іпотеку». При цьому право визначення підстав та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю.

Крім того, згідно ч.1 ст. 4 ЗУ «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення договору іпотеки) обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктами 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, передбачено, що рішення суду щодо обтяження прав на нерухоме майно, яке набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

За таких умов у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису, який виключено на підставі незаконного рішення суду. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

Зазначений висновок узгоджується із положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Тому ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, а договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек.

За таких обставин, ураховуючи сутність іпотеки та зміст правових механізмів забезпечення прав усіх сторін спірних правовідносин, ефективним відновленням прав кредитора у зв`язку зі скасуванням незаконного рішення є застосування передбаченої угодою сторін процедури звернення стягнення на іпотечне майно як однієї з умов надання (отримання) кредиту.

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що зміна власника іпотечної квартири АДРЕСА_3 , не позбавляє Іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок вказаного майна в силу ст. 23 ЗУ «Про іпотек», навіть і втому випадку, що новий власник не був попереджений про наявні обтяження іпотекою на придбане нерухоме майно.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи викладені обставини справи та вказані норми закону, колегія суддів приходить до висновку, що ПАТ «МТБ БАНК» у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 прийнятих на себе кредитних зобов`язань, має право задовольнити їх за рахунок іпотечного майна, власником якого є ОСОБА_1 ..

Статтею 39 ЗУ «Про іпотеку», визначає зміст всіх необхідних складових, які зазначаються у рішенні суду про задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначена відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону.

Враховуючи те, що сторони у договорі іпотеки визначили судовий спосіб звернення стягнення, а також те, що борг позичальника за основним зобов`язанням є значним, рішення суду про стягнення кредитної заборгованості не виконано, - колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають частковому задоволенню.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Банку з підстав відсутності ринкової вартості іпотечного майна.

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог Банку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь публічного акціонерне товариство «МТБ БАНК» у сумі 107 468,37 грн. та на користь держави у сумі 170982,08 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року - скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03.12.2001р., реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 ) на праві власності на підставі договору дарування серія та номер 4120, виданого (посвідченого) 07 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., номер запису про право власності в ДРРПНМ 7251332 згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 52360600 від 01 лютого 2016 року, наданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгенівною, шляхом продажу даного майна на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність у межах процедури виконавчого провадження, передбаченою Законом України Про виконавче провадження, на користь публічного акціонерного товариства „МАРФІН БАНК" в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 00232/RD від 06 червня 2008 року та укладеним в його забезпечення договором іпотеки № 00247rd від 06 червня 2008 року станом на 05 липня 2015 року в сумі 294555,59 дол. США та 115064,62 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерне товариство «МТБ БАНК» судовий збір у сумі 107 468,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 170982,08 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко