Дата документу 03.03.2020
Справа № 937/159/20
03 березня 2020 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Левандовська О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь: суму боргу за договором позики від 07.09.2019 в розмірі 6800 доларів США, що еквівалентно станом на день звернення до суду з позовом 164 009 гривень 20 копійок; відсотки від суми позики в розмірі облікової ставки НБУ, за період з 07.09.2019 по 10.01.2020, в сумі 8730 гривень 67 копійок; 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 07.09.2019 по 10.01.2020 876 гривень 21 копійки; пеню за прострочення платежу за період з 07.09.2019 по 10.01.2020 в сумі 8532 гривень 96 копійок; інфляційні збитки за період з 07.09.2019 по 10.01.2020 229 /двісті двадцяти дев`яти/ гривень 95 копійок; сплачений судовий збір 2823 гривень 76 копійок; витрати на правову допомогу 1 000 /однієї тисячі/ гривень 00 копійок.
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що в 07 вересня 2019 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, за яким відповідачем отримано від неї в борг грошові кошти в сумі 6800 доларів США, які зобов`язався повернути у строк до 07.11.2019. На підтвердження укладення договору позики, цього ж дня відповідачем було складено розписку. Станом на теперішній час відповідач добровільно зобов`язання, взяті за договором позики, не виконав, відповіді на письмову вимогу про повернення боргу не надав. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язання за договором позики, у позивача виникло право на стягнення відсотків від суми позики в розмірі облікової ставки НБУ, 3 % річних від простроченої суми заборгованості, пені за прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та інфляційних витрат від несплаченої суми боргу. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків. У зв`язку з викладеним позивач змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явився, від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
07 вересня 2019 року між сторонами укладено договір позики, про що свідчить розписка відповідача, оригінал якої додано до матеріалів справи.
На підставі даного договору грошової позики відповідач отримав суму грошових коштів у розмірі 6800 доларів США в строк до 07.11.2019.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Крім того, відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргових документів у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Отже факт знаходження боргових документів - оригіналу розписки у позивача, свідчить про невиконання зі сторони відповідача своїх боргових зобов`язань.
Станом на теперішній час відповідач добровільно зобов`язання, взяті за договором позики не виконав, відповіді на письмову вимогу про повернення боргу не надав /а.с. 9,10,11/.
Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за договором позики від 07.09.2019 в розмірі 6800 доларів США, що еквівалентно 164 009 гривень 20 копійок, відсотки від суми позики в розмірі облікової ставки НБУ, за період з 07.09.2019 по 10.01.2020, в сумі 8730 гривень 67 копійок, 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 07.09.2019 по 10.01.2020 876 гривень 21 копійки та інфляційні збитки за період з 07.09.2019 по 10.01.2020 229 гривень 95 копійок.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення платежу за період з 07.09.2019 по 10.01.2020 в сумі 8532 гривень 96 копійок, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, позивач посилається, окрім зазначених вище норм законодавства на ст.ст. 549, 550, 551 ЦК України та просить стягнути з відповідача пеню за прострочення платежу. Однак це є в розумінні ст. 61 Конституції України подвійним притягненням до відповідальності, оскільки відповідальність за порушення відповідачем зобов`язання вирішена шляхом стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Окрім того, посилання позивача на статті першу та третю Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» в частині стягнення пені за прострочений платіж є неспроможними, оскільки вказаний Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи -
суб`єкти підприємницької діяльності. Тобто, даний Закон не регулює правовідносини між фізичними особами.
Таким чином, оскільки укладеним договором позики також не було передбачено стягнення пені за порушення виконання зобов`язання, суд не вбачає підстав для її стягнення з відповідача.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивачем при звернення до суду був сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1823,76 грн, тому відповідно до пропорційності задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума в розмірі 1738, 46 грн.
Також суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, оскільки вони підтверджені доданим до позовом актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) б/н від 10.01.2020 та розпискою адвоката Коваленка М.Ю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 527, 545, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - суму боргу за договором позики від 07.09.2019 в розмірі 6800 /шість тисяч вісімсот/ доларів США, що еквівалентно 164 009 /ста шістдесяти чотирьом тисячам дев`яти/ гривень 20 копійок; відсотки від суми позики в розмірі облікової ставки НБУ, за період з 07.09.2019 по 10.01.2020, в сумі 8730 /вісім тисяч сімсот тридцяти/ гривень 67 копійок; 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 07.09.2019 по 10.01.2020 876 /вісімсот сімдесяти шести/ гривень 21 копійки; інфляційні збитки за період з 07.09.2019 по 10.01.2020 229 /двісті двадцяти дев`яти/ гривень 95 копійок; сплачений судовий збір 1738 /однієї тисячі сімсот тридцяти восьми/ гривень 46 копійок; витрати на правову допомогу 1 000 /однієї тисячі/ гривень 00 копійок.
В решті вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення суду складено 10.03.2020.
СУДДЯ: Ю.В. Ковальова