Провадження № 2/638/1167/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 22500 грн внаслідок залиття квартири. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . 26.10.2019 року сталося залиття квартири через відповідача, чим завдано матеріальну шкоду, добровільно відшкодувати шкоду ОСОБА_2 відмовляється.

Відповідач надала відзив на позову заяву з запереченням проти позовних вимог, вказуючи, що на час залиття перебувала за кордоном, а відтак не мала змоги засмітити каналізацію, завдана матеріальна шкода не доведена.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги на підставі доводів викладених у позовній заяві, та відповідь на відзив, додатково пояснивши, що не знає де стався прорив холодної води.

Відповідач зазначила про недоведеність її вини та знаходження під час залиття за межамі м.Харкова.

Судом допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що 26.10.2019 року прокинувся через те, що зі стелі текла вода, позивача не було вдома, зустрів її біля ліфту. З представниками КП «ХТМ» пішли до відповідача, проте останньої не було вдома.

Вислухавши сторони та свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно свідоцтва про право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно акту від 28.10.2019 року, складеного комісією у складі начальника дільниці №8 КП «Жилкомсервіс», інженера та майстра, 26.10.2019 року сталося залиття квартири вищевказаної квартири, причини залиття перелив продуктів життєдіяльності, фекалій через унітаз вище розташованої квартири АДРЕСА_2 внаслідок забиття стояка водовідведення, засмічення його побутовими відходами. Листом від 08.11.2019 року КП «Харківські теплові мережі» повідомили, що 26.10.2019 року, за даними диспетчерської служби, сталося внаслідок пориву трубопроводу холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 і не відноситься до їх компетенції.

Загальна підстава відповідальності за завдану майнову шкоду передбачена нормами статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Для настання деліктної відповідальності за ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Незважаючи на те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено сааме особою, до якої пред`явлено позов.

Крім того, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди. Факт завдання шкоди необхідно поділяти на такі складові елементи: а) протиправна поведінка; б) настання шкоди; в) причинний зв`язок між двома першими елементами; г) вина завдавача шкоди.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З цього випливає, що обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Вищевказаний акт від 28.10.2019 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Крім того, у вказаному акті не зафіксовано відомості щодо винної сторони, як і будь-які дані про осіб, присутніх при складанні акта. Цей акт складений через 2 дні від імовірного затоплення, акт складено за відсутності самого відповідача, що позбавило його можливості подання доказів на його спростування.

Позивачем не надано суду доказів, що залиття квартири відбулось з вини відповідача, і як наслідок, на нього має бути покладена відповідальність за спричинену шкоду, оскільки акти про залиття не відповідає вимогам «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом №76 від 17.05.2005 року, у зв`язку з чим не може бути належним та достатнім доказом в обґрунтування заявлених вимог.

Суд зазначає, що ні у вказаному акті, ні з пояснень сторін, ні з доказів у справі, не вбачається де саме сталося забиття стояка, не визначено винну особу, у відповіді КП «Харковські теплові мережі» взагалі зазначено про порив трубопроводу холодного водопостачання.

Разом з тим, враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України, суд позбавлений можливості самостійно збирати докази.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про неможливість встановлення вини за наявними матеріалами, враховуючи незаявлення сторонами клопотань про призначення у справі відповідної експертизи з метою визначення причин залиття квартири 26.10.2019 року.

Оцінивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю фактів порушення прав позивача з боку відповідача.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст..ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 259, 264-265, 268 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ) про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, починаючи з 16.03.2020 року.

Головуючий