Ім`ям України Провадження № 2/200/1826/19
13 січня 2020 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська , у складі:
головуючого судді Литвиненка І.Ю.,
при секретарі - Калантаєнку Д.В.,
за участю представниці відповідача Тураєвої О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Ухвалою суду від 07 серпня 2018 року у справі відкрито провадження, підготовче судове засідання призначено на 11 жовтня 2018 року (а.с. 12).
13 лютого 2019 року до суду представницею відповідача адвокатом Тураєвою О.М., подано відзив на позов, в якому вона прохає суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач при зверненні до суду пропустив строк позовної давності (а.с. 33-35).
08 квітня 2019 року представниця відповідача адвокат Тураєва О.М., подала до суду відзив на позов у новій редакції, в якому крім пропуску позивачем строку позовної давності на звернення до суду із даним позовом, зазначила, що виконавчий напис, на який посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, 07 липня 2015 року наданий ним для виконання до Шевченківського відділу ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, а 30 листопада 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено на виконання до Управління пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (а.с. 44-50). На підтвердження цього надала відповідь начальника Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, в якому, з-поміж іншого, зазначено, що зазначене виконавче провадження було закінчено в зв`язку з повним фактичним виконанням.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності у порядку спрощеного провадження, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 67а).
Представниця відповідача в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення у повному обсязі. Пояснення надала аналогічні тексту відзивів у первісній та уточненій редакції.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представниці відповідача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих сторонами межах, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормою ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Нормою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення з відповідача грошових коштів, які він у строк, передбачений договором позики, не повернув позивачу. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового стягнення цих грошових коштів з відповідача, яке закінчено на підставі повного фактичного виконання зобов`язання. Отже, зловживаючи своїми процесуальними правами, позивач звернувся до суду із даним позовом, коли прострочене зобов`язання відповідача вже було виконано державним виконавцем у примусовому порядку. З цих підстав, з метою недопущення порушення прав відповідача щодо притягнення до юридичної відповідальності повторно, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір не відшкодовується.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити у повному обсязі.
Судовий збір не відшкодовувати.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів зо дня його проголошення, або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у розгляді справи, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його проголошення, або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко