Справа № 592/7525/18
Номер провадження 22-ц/816/195/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Орлова І. В. (суддя-доповідач),

суддів: Левченко Т.А., Собини О.І.,

за участю секретаря

судового засідання: Чуприни В.І.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: адвоката Сукач Л.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачка: ОСОБА_2

третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу

Дуванова Тамара Петрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду цивільну справу № 592/7525/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 21 серпня 2019 року (суддя Бичков І.Г.), -

в с т а н о в и в :

21 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, складеного від імені ОСОБА_3 та посвідченого 10 грудня 2008 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Дувановою Т.П.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка за життя 10 вересня 2003 року склала заповіт на належну їй частку квартири АДРЕСА_1 на його користь, а також на користь брата і сестри заявника. Після смерті матері позивач дізнався, що нею за життя 10 грудня 2008 року був складений інший заповіт на користь відповідачки, яка є дружиною його брата. Зазначає, що його мати мала низку тяжких захворювань, зокрема повну катаракту правого ока та неповну катаракту лівого ока, тобто вона була майже сліпою і не могла через фізичні вади сама прочитати заповіт. Таким чином, посвідчення заповіту вдома у матері 10 грудня 2008 року відбулось без свідків, а у тексті заповіту нотаріусом не зроблено відмітку про фізичну ваду спадкодавиці. Крім того, позивач вважає, що текст заповіту був складений нотаріусом не на дому, а заздалегідь у робочому кабінеті, тобто приватному нотаріусу фактично не було відомо про волевиявлення заповідача.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 21 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано заповіт ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений 10 грудня 2008 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Дувановою Т.П., недійсним.

Ухвалою Ковпаківського районного суду міста Суми від 25 листопада 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 21 серпня 2019 року залишено без задоволення.

ОСОБА_2 з рішенням суду не погодилась та оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач неодноразово ставив перед судом питання про визнання оспорюваного заповіту недійсним з різних підстав, зокрема через порушення вимог закону до його форми і змісту, через фізичний і психічний стан спадкодавиці. Оскільки судовими рішеннями у задоволенні вимог ОСОБА_1 було відмовлено через їх необґрунтованість, тому заявлений позов у даній справі заявниця вважає зловживанням процесуальними правами з боку ОСОБА_1 . Звертає увагу суду на те, що питання психічного здоров`я спадкодавиці під час посвідчення заповіту вже досліджувалось і висновками судово-психіатричних експертиз було підтверджено, що у момент посвідчення заповіту спадкодавиця за своїм психічним станом могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. До того ж, перед експертами також ставилось питання про фізичну можливість спадкодавиці підписати заповіт, зокрема у зв`язку із захворюванням очей, проте жодного висновку про те, що ОСОБА_3 була сліпа немає. Вважає, що при посвідченні заповіту були дотримані вимоги закону, а спадкодавиця впродовж чотирьох років після складення заповіту не виявила бажання його скасувати, що свідчить про її волевиявлення заповісти частину квартири саме відповідачці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційний суд у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити, а заочне рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 21 серпня 2019 року залишити без змін. При цьому зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та жодними доказами не підтверджені.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування заочного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Питання визнання оспорюваного заповіту недійсним неодноразово було предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанцій.

Зокрема, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 квітня 2013 року у задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання заповіту, посвідченого 10 грудня 2008 року, недійсним з підстав психічного захворювання спадкодавиці відмовлено за необґрунтованістю.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 10 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року, відмовлено у задоволення позову ОСОБА_1 про визнання оспорюваного заповіту недійсним з підстав введення спадкодавиці в оману.

Зазначеними судовими рішеннями встановлені наступні обставини, які, з огляду на ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді даної справи.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 є невісткою померлої ОСОБА_3 .

Спір у даній справі, а також у інших цивільних справах виник з приводу 7/12 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавиці ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким розпорядилася на випадок смерті належною їй часткою квартири на користь своїх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Заповіт був посвідчений 10 вересня 2003 року державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко А.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1-2067 (а.с. 8).

Згодом, ОСОБА_3 склала інший заповіт, яким розпорядилася на випадок смерті належною їй часткою квартири на користь відповідачки ОСОБА_2 . Заповіт був посвідчений 10 грудня 2008 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Дувановою Т.П. та зареєстрований в реєстрі за № 6615 (а.с. 10).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції мотивів свого рішення не навів, пославшись лише на вимогу закону про посвідчення заповіту при свідках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт.

Колегія суддів з рішенням суду першої інстанції погодитись не може з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що під час посвідчення заповіту приватним нотаріусом були допущені порушення вимог закону щодо форми та змісту оспорюваного правочину. Зокрема, позивач ставить під сумнів фізичну можливість заповідачки 10 грудня 2008 року прочитати текст заповіту через захворювання очей. На думку позивача, нотаріус залишив поза увагою фізичні вади його матері та у порушення вимог закону посвідчив заповіт за відсутності двох свідків.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 764 від 01 листопада 2016 року, проведеної експертами Київського міського центру судово-психіатричної експертизи у цивільній справі № 587/2986/15-ц, встановлено, що ОСОБА_3 02 квітня 2009 року була оглянута окулістом, який встановив діагноз «Повна стареча катаракта правого ока, неповна стареча катаракта лівого ока» (а.с. 14).

Водночас, у порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доказів на підтвердження того, що на момент посвідчення заповіту 10 грудня 2008 року ОСОБА_3 була повністю чи частково незрячою позивач суду не надав.

Не встановив такої обставини і суд першої інстанції.

До того ж, у бланку заповіту міститься підпис спадкодавиці, а також засвідчення нею прочитання тексту заповіту вголос у присутності нотаріуса.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).

Загальні вимоги до форми заповіту встановлені статтею 1247 ЦК України.

Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; має бути особисто підписаний заповідачем, а якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу; заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, службовими особами, визначеними в статтях 1251, 1252 цього Кодексу.

При посвідченні оспорюваного заповіту були дотримані вимоги щодо його форми, оскільки заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складення (за адресою проживання заповідачки у зв`язку з її станом здоров`я), встановлено особу заповідачки, перевірено її дієздатність, роз`яснено зміст статей 1234, 1241, 1253, 1254, 1255 та 1307 ЦК України та посвідчено особистий підпис на заповіті.

Позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу порушення вимог чинного законодавства при складенні чи посвідченні оспорюваного заповіту. При цьому, у якості підстав визнання заповіту недійсним позивач посилається виключно на недотримання форми і порядку під час його посвідчення. Дійсність підпису заповідачки у заповіті не є предметом даного спору і такими підставами позов не обґрунтовувався.

З урахуванням зазначених вимог закону та обставин справи апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України за наслідками апеляційного розгляду справи зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1057,20 гривень судових витрат за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 21 серпня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіт недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 16 березня 2020 року.

Головуючий І.В.Орлов

Судді: Т.А.Левченко

О.І.Собина