_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4812/20
Провадження № 2/947/2188/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_1 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2020 року позивач Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ» звернувся до суду з даним позовом у якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 6060,59 грн., з яких послуги на утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 29.09.2017р. по 30.03.2018р. у сумі 828,44 грн., за послуги з опалення з 31.10.2017р. по 30.03.2018р. у сумі 3454,20 грн., інфляційні витрати 548,74 грн., три відсотки річних у сумі 249,99 грн., пеня 1527,96 грн. та судові витрати.

Позов вмотивовано тим,що ОК «МЖСТ ДОМ» за організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом та до 06.03.2018 року моменту передачі будинку з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59Д», ОК «МЖСТ ДОМ» забезпечував надання житлово-комунальних послуг мешканцям житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про кооперацію», положень статуту ОК «МЖСТ ДОМ», рішень Загальних зборів його членів, затверджених тарифів кооперативу та чинного законодавства.

06.03.2018 року зазначений багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 кооперативом було передано в управління (з балансу на баланс) ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д», про що свідчить акт вилучення та передачі майна стягувачу від 06.03.2018 року.

Отже представник позивача зазначає, що саме до 06.03.2018 року ОК «МЖСТ ДОМ» забезпечував надання житлово-комунальних послуг мешканцям житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та утримання будинку і споруд та прибудинкової території до нього відповідно до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 20.05.2009 р, № 529 та надавав послуги з опалення квартир у зазначеному будинку відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 20.07.2005 р.

Представник позивача вказує,що ОСОБА_2 , яка є власником квартири АДРЕСА_2 у зазначеному будинку та починаючи з 29.09.2017 року несвоєчасно оплачував вартість спожитих житлово-комунальних послуг, які надає Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ», в результаті чого у відповідача виникла заборгованість, яка стала приводом звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, який, у подальшому, було скасовано.

На цей час у відповідача перед ОК «МЖСТ ДОМ» наявна заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 6060,59 грн., з яких послуги на утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 29.09.2017р. по 30.03.2018р. у сумі 828,44 грн., за послуги з опалення з 31.10.2017р. по 30.03.2018р. у сумі 3454,20 грн., інфляційні витрати 548,74 грн., три відсотки річних у сумі 249,99 грн., пеня 1527,96 грн., яку позивач просить стягнуто з ОСОБА_2 .

Ухвалою від 23.03.2020р. у справі відкрито спрощене провадження.

Судом задоволено клопотання представника відповідача про залучення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-Д» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 5.05.2020 року задоволено клопотання представника відповідача та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача у даному суду відзиві посилався на те, що багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1 , після прийняття в експлуатацію, перебував в управлінні ОК «МЖСТ ДОМ» на підставі договору про спільну діяльність, який укладено кооперативом із забудовником - Молодіжним житлово-будівельним товариством «ДОМ». При цьому власники квартир згаданого будинку не є членами ОК «МЖСТ ДОМ». Також представник відповідача вказує, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , було створено ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» (запис в Єдиному державному реєстрі за №1 058806 від 22.06.2016 про проведення державної реєстрації юридичної особи), і за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку) (ч.1 ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності багатоквартирному будинку»), а загальні збори співвласників ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» прийняли рішення про прийняття будинку у власне управління через новостворене об`єднання із реалізацією прав співвласників, зокрема, на належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних послуг. Співвласники не визначали управителем та не укладали договору із ОК «МЖСТ ДОМ» на управління будинком в порядку, встановленому ст.ст. 1029-1031 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Про відмову споживачів - співвласників багатоквартирного будинку від послуг ОК «МЖСТ ДОМ», останній неодноразово сповіщений. Представник відповідача вказує, що рішенням Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 року у справі №916/3484/16, яке набрало законної сили 27.06.2017 року, було зобов`язано ОК«МЖСТ ДОМ» передати ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» в управління (набаланс) багатоквартирний,житловий будинок по АДРЕСА_3 разом з технічною та бухгалтерською документацію за об`єктом, однак позивач це рішення добровільно не виконав, воно було виконане лише 06.03.2018року державною виконавчою службою, про що складено акт вилучення та передачі майна стягувачу у межах виконавчого провадження ВП№54413356, в порядку, встановленому ст.60 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, як вказує представник відповідача, об`єднання було вимушено сплатити всі борги ОК «МЖСТ ДОМ» перед виконавцями комунальних послуг, що рахувалися за кооперативом по колективним договорам на постачання природного газу, електричної енергії, води та водовідведення тощо.

Представник відповідача зазначає, що в період з 29.09.2017 року по 30.03.2018 року ОСОБА_2 не має заборгованості перед ОК «МЖСТ ДОМ», оскільки в цей період багатоквартирним будинком вже управляло ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д», в якому відповідач разом із усіма членами є співвласником даного будинку.

Таким чином, на думку представника відповідача, відповідач, як власник кватири в даному багатоквартирному будинку, сплачує частку співвласника у загальному обсязі внесків і платежів встановлену пропорційно до загальної площі власної квартири на рахунок об`єднання, що підтверджується банківськими квитанціями доданими до даної заяви.

Представник відповідача зазначає,що починаючи з 28.08.2016 (дата прийняття рішення загальними зборами співвласників), виключно Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВІЛЬЯМСА 59Д» є належним позивачем у судових спорах з співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - споживачами житлово-комунальних послуг, в тому числі по стягненню заборгованості за послуги, виробниками яких є підприємства-монополісти.

Крім того,представник відповідача зазначає,що пунктами 28,29 частини І статті 7Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015№222-VIII (із наступними змінами),передбачається,що такі види господарської діяльності як; централізоване водопостачання та водовідведення,крім централізованого водопостачання та водовідведення за нерегульованим тарифом;виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими(розподільчими)тепловими мережами та постачання теплової енергії, крім виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом - підлягає ліцензуванню.

Однак,як вказує представник відповідача,ОК «МЖСТ ДОМ» не має ліцензій на здійснення даних видів господарської діяльності, що підтверджується листом Директора Департаменту Житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації від 06.03.2018 року.

У зв`язку з чим, на думку представника відповідач, ОК «МЖСТ ДОМ» здійснює свою діяльність без відповідних ліцензій.

Сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Також представник відповідача зазначає, що взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії регулюються Правилами користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва.

Представник позивача, щодо цих заперечень, зазначив, що теплова енергія виробляється та використовується для власних цілей, що кооператив виробляє теплову енергію за рахунок власної дахової котельні, яка є його власністю, здійснює постачання виробленої теплової енергії відповідним споживачам, які входять до кооперативу, така ж позиція викладена і в Роз`ясненні НКРЕКП від 31.01.2014 року, отже отримання ліцензії непотрібно.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги, з урахуванням уточненої позовної заяви, підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача та представник третьої особи проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОК«МЖСТ ДОМ» за організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також витягу із статуту ОК«МЖСТ ДОМ».

ОК «МЖСТ ДОМ» надавав житлово-комунальні послуги мешканцям багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до положень чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про кооперацію» Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», рішень Загальних Зборів його членів, затверджених тарифів кооперативу, а також забезпечує утримання вказаного будинку і споруд та прибудинкової території до нього відповідно до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, - затвердженого постановою КМУ від 20.05.2009 р. № 529.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію», обслуговуючий кооператив (ОК «МЖСТ ДОМ») - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про кооперацію», ОК «МЖСТ ДОМ» діє на підставі Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», затвердженого рішенням установчих зборів учасників Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» від 08 січня 2011 р.

Згідно з п. 1.4 Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», кооператив діє на засадах самофінансування, у тому числі, у вільно конвертованій валюті, володіє майном, виступає від свого імені у цивільному обігу, має право від свого імені укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права і нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем у загальному, господарському, адміністративному та третейському суді, володіє іншими правами, наданими законодавством України та міжнародними договорами для юридичних осіб.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про кооперацію», до компетенції загальних зборів членів кооперативу відносяться, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу.

Згідно п. 5.3.3 Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», одним із виключних видів некомерційної господарської діяльності Кооперативу є обслуговування інфраструктури об`єктів будівництва та управління ними.

06.03.2018 року багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 ОК«МЖСТ ДОМ» було передано в управління (з балансу на баланс) ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д», про що свідчить акт вилучення та передачі майна стягувачу від 06.03.2018 року.

Отже, до 06.03.2018 року ОК«МЖСТ ДОМ» забезпечував надання житлово-комунальних послуг мешканцям зазначеного будинку, що підтверджується, зокрема, договорами: про послуги водопостачання та водовідведення № 191/1 від 08.02.2011 року, укладеним між ТОВ «Інфокс» та ОК«МЖСТ ДОМ»; на вивіз твердих побутових відходів № 280ожк97, від 01.03.2011 року,укладеним між ТОВ «Союз» та ОК«МЖСТ ДОМ»; № 37с/12, від 25.10.2012 року, укладеним між ТОВ «Укрінтерм» таОК«МЖСТ ДОМ».

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідач - є власником квартири АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що 10.05.2012 року між відповідачем та ОК «МЖСТ ДОМ» було укладено договір №21-Д про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 та договір №21-Д/1 про надання послуг з опалення, постачання холодної та гарячої води, якими встановлюється обов`язок відповідача своєчасно оплачувати за спожиті послуги.

Згідно п. 7.1. та 9.1. зазначених договорів, ці договори укладаються на один рік і набирають чинності з дати його підписання. Договір вважається щороку продовженим, крім випадку переходу прав виконавця до іншої організації, згідно чинного законодавства.

Отже, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки було укладено договір і на його виконання позивач надавав житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користувався.

В силу ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Зі змісту розрахунків заборгованості за житлово-комунальні послуги по кв. АДРЕСА_4 , яка належить відповідачу вбачається, що починаючи з 29.09.2017 року він не належним чином сплачував вартість спожитих житлово-комунальних послуг, які надавав на той час ОК «МЖСТ ДОМ», в результаті чого у нього виникла заборгованість за період з 29.09.2017 року по 30.03.2018 року в загальному розмірі 6060,59 грн., з яких послуги на утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 29.09.2017р. по 30.03.2018р. у сумі 828,44 грн., за послуги з опалення з 31.10.2017р. по 30.03.2018р. у сумі 3454,20 грн., інфляційні витрати 548,74 грн., три відсотки річних у сумі 249,99 грн., пеня 1527,96 грн..

Також судом встановлено, що 22.06.2016р. власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВІЛЬЯМСА 59Д", державна реєстрація новоутвореної юридичної особи проведена 22.06.2016р.

28.08.2016р. відбулись збори співвласників зазначенного багатоквартирного будинку, на яких взяли участь особисто або через своїх представників співвласники у кількості 107 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 6309,9к.кв., або 50,5% від приватизованої площі багатоквартирного будинку.

На зборах було прийняте рішення, зокрема, прийняти багатоквартирний будинок в управління та на баланс ОСББ "ВІЛЬЯМСА 59Д"; звернутись з відповідним клопотанням до теперішнього балансоутримувачу та Одеської міської ради.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 року було зобов`язано ОК "МЖСТ ДОМ" передати в управління (на баланс) ОСББ "ВІЛЬЯМСА 59Д" багатоквартирний житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , разом з документацію: 1) Щодо технічного стану об`єкта, у тому числі: план земельної ділянки з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998 N 56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06.1998 за N 393/2833 та рішенням про відведення земельної ділянки під забудову; технічні паспорти на житловий будинок та паспорт земельної ділянки; проектно-кошторисну документацію та виконавчі креслення на кожний будинок та споруду об`єкта, щодо підключення об`єкту до мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; акт технічного стану об`єкта на момент приймання-передачі; схеми внутрішньобудинкових мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; виконавчі креслення контурів заземлення (для споруд, які мають заземлення); проектно-кошторисну документацію на котельню, технічні паспорти котельні та котельного господарства, котлові книги та книги обліку розходу газу, води, електроенергії, акти виконання робіт з обслуговування та ремонту обладнання котельні, виконавчі креслення підключення котельні до мереж централізованого постачання холодної та водовідведення, газо- та електропостачання, тощо; паспорти ліфтового господарства; кошториси, описи робіт з поточного та капітального ремонту; акти технічного огляду; журнали заявок мешканців об`єкта; протоколи виміру опору ізоляції електромереж;- протоколи огляду системи вентиляції; 2) Щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об`єктом; - обліку мешканців об`єкта, а також власників, співвласників окремих приміщень об`єкта, які у ньому не мешкають; правовідносин попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, з юридичними або фізичними особами у сфері надання та оплати житлово-комунальних послуг, найму, оренди та користування приміщеннями об`єкта; планових заходів за попередній та на поточний роки, необхідних для утримання об`єкта відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та для збереження належного технічного стану будівельних елементів, конструкцій та мереж об`єкта; стягнуто з ОК "МЖСТ ДОМ" на користь ОСББ "ВІЛЬЯМСА 59Д" 1378 гривень судового збору; в решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 року рішення Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26 жовтня 2017 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 року у справі №916/3484/16 залишено без змін.

Відповідно до акту вилучення та передачі майна стягувачу, багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було передано з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59-Д» лише 06.03.2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 ст. 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У своєму відзиві відповідач посилається на те, що у період з 29.09.2017 року по 30.03.2018 року, тобто у період, за який позивач просить суд стягнути заборгованість, багатоквартирним житловим будинком вже управляло ОСББ «Вільямса 59Д», і саме ОСББ «Вільямса 59Д» має право на стягнення заборгованості з відповідача , який її вже сплатив на користь ОСББ «Вільямса 59Д».

Відповідач вказує, що рішення Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 року у справі № 916/3484/16, згідно якого зобов`язано ОК «МЖСТ ДОМ» передати ОСББ «Вільямса 59-Д» в управління (на баланс) багатоквартирний житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 разом з документацією, в тому числі щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об`єктом, набрало законної сили 27.06.2017 року.

Суд зазначає, що рішення Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 року у справі № 916/3484/16, хоча і набрало законної сили 27.06.2017 року, однак фактично було виконано лише 06.03.2020 року, оскільки відповідно до акту вилучення та передачі майна стягувачу, багатоквартирний будинок за зазначеною адресою, було передано з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59-Д» лише 06.03.2018 року.

Отже, в період після набрання законної сили рішення Господарського суду Одеської області, а саме з 27.06.2017року і до передачі з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59-Д» багатоквартирного будинку, тобто до 06.03.2018 року, вказаний житловий комплекс перебував на балансі ОК «МЖСТ ДОМ», а тому оплата житлово-комунальних послуг повинна була проводитись саме з ОК «МЖСТ ДОМ».

Відповідач факт заборгованості перед позивачем не визнає, всі розрахунки за комунальні послуги, за його твердженням, він здійснював з ОСББ «Вільямса 59-Д», при цьому, він надав меморіальні ордери про сплату внесків за житлово-комунальні послуги за період, починаючи з 10.01.2018 року, отримувач ОСББ «Вільямса 59-Д».

Однак, предметом спору у цій справі є заборгованість відповідача по сплаті житлово-комунальних послуг за період з 29.09.2017 року по 30.03.2018 року (до кінця опалювального сезону), і відповідно до акту вилучення та передачі майна стягувачу, багатоквартирний будинок за зазначеною адресою, було передано з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59-Д» лише 06.03.2018 року, тому до цього часу оплата житлово-комунальних послуг повинна була проводитись з ОК «МЖСТ ДОМ».

Судом не приймаються до уваги твердження відповідача про те, що співвласники не визначали управителем та не укладали договору з ОК «МЖСТ ДОМ» на управління будинком в порядку, встановленому ст.ст. 1029-1031 ЦК України та ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

З матеріалів справи вбачається, що 10.05.2012 року між відповідачем та ОК «МЖСТ ДОМ» було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та договір про надання послуг з опалення, постачання холодної та гарячої води № 21-б/1, якими встановлюється обов`язок відповідача своєчасно оплачувати за спожиті послуги.

Згідно п.7.1 та 9.1 зазначених договорів, ці договори укладаються на один рік і набирають чинності з дати його підписання. Договір вважається щороку продовженим, крім випадку переходу прав виконавця до іншої організації, згідно чинного законодавства.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки було укладено договір і на його виконання позивач надавав житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користувався.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки вказані договори в судовому порядку недійсними не визнавалися,то між позивачем та відповідачем існували договірні відносини до моменту переходу прав виконавця до іншої організації,тобто до моменту, як багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , було передано з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59-Д».

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Положення вказаної норми жодним чином не спростовує факту існування договірних відносин без наявності укладеного у письмовій формі договору.

Статтями 20, 21 цього Закону визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору.

Також, у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 30.10.2013 р. у справі № 6-59цс13, зазначено, що «П. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2001 р. № 1875-ІV передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У спірних правовідносинах, як було зазначено вище, між сторонами був укладений договір на надання житлово-комунальних послуг.

Сторонами не заперечувався факт того, що саме ОК «МЖСТ ДОМ» надавав житлово-комунальні послуги у спірний період.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.03.2015 року справа №6-46930св14 встановлено, що ОК «МЖСТ ДОМ» було належним балансоутримувачем.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що у справі відсутні докази укладених договорів про надання житлово-комунальних послуг з ним, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Щодо тверджень відповідача про те, що ОК «МЖСТ ДОМ» немає ліцензії на здійснення господарської діяльності, а саме щодо виробництва та постачання теплової енергії, суд зазначає наступне.

Згідно листа Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації, ОК «МЖСТ ДОМ» не отримував від органу ліцензування Одеської обласної державної адміністрації ліцензії на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та/або водовідведення, з виробництва теплової енергії та постачання теплової енергії.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що теплова енергія це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Цією ж статтею визначено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та ст. 23 Закону України «Про теплопостачання» ліцензуванню підлягає господарська діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування її магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії.

Разом з тим,такі види господарської діяльності як надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є окремими видами господарської діяльності, які у відповідності до ст. 2, 9 цього Закону «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» не підлягають ліцензуванню.

Слід зазначити, що відповідно до положень пункту 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 N 1198, споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору, а у відповідності до пункту 4 цих Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.

В свою чергу, Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила), регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а у відповідності до положень пункту 8 Правил вказані вище послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Слід зауважити, що відповідно до статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

З огляду на зазначене вище, чинними законодавчими та нормативно-правовими актами чітко розмежовано відносини, які регулюються договором купівлі-продажу теплової енергії, та відносини, які регулюються договором про надання житлово-комунальних послуг, а саме встановлено, що відносини у сфері теплопостачання регулюються договором купівлі-продажу теплової енергії, який укладається між теплопостачальною організацією та фізичною особою, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридичною особою, яка використовує теплову енергію, а відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який укладається між суб`єктом господарювання, визначеним у встановленому законодавством порядку виконавцем відповідних житлово-комунальних послуг, та фізичною або юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати зазначені послуги.

Законом України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" визначено, що господарська діяльність - це будь-яка діяльність, у тому числі підприємницька, юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язана з виробництвом (виготовленням) продукції, торгівлею, наданням послуг, виконанням робіт.

Під господарською діяльністю Господарський кодекс України розуміє діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії регулюються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 N 1198, якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва.

Враховуючи вищевикладене, суд виходить з того, що, якщо теплова енергія виробляється та використовується для власних цілей (опалення та гаряче водопостачання багатоквартирного будинку), то отримання ліцензії не потрібно. У разі якщо вироблена теплова енергія реалізується споживачам на підставі укладених договорів купівлі-продажу теплової енергії, то для подальшого провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії необхідно звернутися до відповідного органу ліцензування за отриманням відповідних ліцензій.

Таким чином, суд вважає, що оскільки ОК «МЖСТ ДОМ» надавав житлово-комунальні послуги з централізованого опалення багатоквартирного будинку і не було теплопостачальною організацією, ліцензія на проведення такої діяльності не потрібна.

Крім того, суд вважає, що відсутність відповідної ліцензії не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості, з урахуванням того, що у судовому засіданні представник відповідача не заперечував, що фактично послуги з постачання теплової енергії у спірний період надавалися відповідачу саме ОК «МЖСТ ДОМ».

Також суд зазначає, що відповідно до листа № 26-5574/1.2-18 від 04.09.2018 року НАК «Нафтогаз України» борг ОК «МЖСТ ДОМ» станом на 31.08.2018 року за використаний природний газ перед НАК «Нафтогаз України» складає 838 057,59 грн.

05.07.2018 року між Обслуговуючим кооперативом «МЖСТ ДОМ» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-Д» було укладено договір про відступлення права вимоги № 17/9/18, відповідно до умов якого, первісний кредитор - ОК «МЖСТ ДОМ» відступив, а новий кредитор - ОСББ «Вільямса 59-Д» повністю прийняв на себе право вимоги, що належить первісному кредитору, і став кредитором заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги власниками (володільцями) квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , перелік яких визначений у додатку № 1 до даного договору на загальну суму 899115,91 грн.

Отже, у зв`язку з укладенням цього договору, до ОСББ «Вільямса 59-Д» перейшло право вимоги в зобов`язаннях, що виникли з постачання житлово-комунальних послуг у зазначеному багатоквартирному будинку, перелік боржників яких визначений у додатку № 1 до даного договору.

Разом з тим, у переліку боржників мешканців будинку АДРЕСА_1 права вимоги яких передані ОСББ «Вільямса 59-Д», відсутня квартира відповідача - №21.

Отже, судовим розглядом встановлено, що право вимоги за спожиті житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач, до ОСББ «Вільямса 59-Д» не передавалося.

Більш того, укладення вищезазначеного договору про відступлення права вимоги №17/9/18 від 05.07.2018 року підтверджує факт того, що ОК «МЖСТ ДОМ» надавав житлово-комунальні послуги у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , та спростовує твердження представника відповідача відносно того, що ОК «МЖСТ ДОМ» не надавало житлово-комунальні послуги у зазначений багатоквартирний будинок у спірний період, та не мало права їх надавати, оскільки, уклавши цей договір та отримавши від ОК «МЖСТ ДОМ» право вимоги до боржників мешканців будинку, ОСББ «Вільямса 59-Д» фактично визнало, що ОК «МЖСТ ДОМ» дійсно надавав послуги та мав право вимоги до боржників мешканців цього будинку у спірний період.

Наданий представником відповідача в якості доказу диск CD-R з фотокопіями документів суд не може прийняти як належний доказ та оцінити ці документи при ухваленні рішення, оскільки документи були подані в електронному вигляді та не посвідчені електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону, як це передбачено ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За правилами ч. ч. 1 - 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та наданих доказів, суд приходить до висновку, що обставини, якими Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ» обґрунтовує свої вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, так як підтверджуються відповідними доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» () заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 6060,59 грн., з яких послуги на утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 29.09.2017р. по 30.03.2018р. у сумі 828,44 грн., за послуги з опалення з 31.10.2017р. по 30.03.2018р. у сумі 3454,20 грн., інфляційні витрати 548,74 грн., три відсотки річних у сумі 249,99 грн., пеня 1527,96 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду упродовж 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.