ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/10643/19

Провадження № 22-ц/818/1040/20

16 березня 2020 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 15 листопада 2019 року у складі судді Поліщук Т.В. по справі № 643/10643/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позову зазначає, що з 27 червня 2017 перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

З 07 грудня 2018 року вони з відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть.

ОСОБА_2 працездатний, має постійне місце роботи, стабільний заробіток, інші зобов`язання з приводу стягнень за виконавчими листами в нього відсутні, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання її та дитини.

Просить стягнути аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття, а також на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку в твердій грошовій сумі 2 000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково. Не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини суми не більше 33% чистого доходу (після сплати податків) від його заробітної плати. Він працює на посаді наукового співробітника у НТУ «ХПІ» та його середня заробітна плата за 2018 рік складала менш ніж 3 570 грн. за місяць, а за 2019 рік 5 060 грн. за місяць без відрахування податків. Позивач має право на своє утримання лише у разі, якщо він може надавати їй матеріальну допомогу, проте він такої можливості не має.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 15 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь матері дитини ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), починаючи з 04 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 500 грн. щомісячно аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі, починаючи з 04 липня 2019 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині задоволення позову про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку змінити та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Зазначає, що після відрахування податків його середній дохід становить 4 022,74 грн. середньомісячно. Після стягнення на утримання дитини 4 022,74 х 0,25 = 1 005,68 грн; стягнення на утримання матері дитини 1 500 грн, у нього залишається 1 517,06 грн, що менше мінімального прожиткового мінімуму- 2 027 грн. Частка аліментів складає більше 60% щомісячно, з урахуванням того, що позивачка отримуватиме на своє утримання в півтори рази більше дитини.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи з 22 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Донька ОСОБА_5 зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 8,9 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до вимог ст. 84 ч. 2,4 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Заперечуючи проти стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1 500 грн. ОСОБА_2 зазначає, що розмір аліментів є занадто великим та враховуючи сплату аліментів на утримання дитини становить 60 % його доходу.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано доказів щодо неможливості ним сплати аліментів у розмірі, визначному судом.

Позивачка не працює, дитина перебуває на її утриманні.

ОСОБА_2 є працездатним, отримує заробітну плату. З довідки про доходи вбачається, що за квітень- червень 2019 року відповідачу нараховано 4 480,30 грн. щомісячно, у липні 2019 року- 5 357 грн., серпень-13 621, 67 грн, вересень 7 520,35 грн.

Дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 ; три роки дитині виповнюється ІНФОРМАЦІЯ_3 2021 року. З позовом позивачка звернулася у липні 2019 року.

Виходячи з розміру заробітної плати відповідача, нетривалого часу сплати аліментів на утримання дружини, засад справедливості й розумності, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів.

Доказів щодо наявності фізичних вад, поганого стану здоров`я, необхідності здійснювати значні витрати на лікування, що унеможливлює виконання ним зобов`язання за судовим рішенням ОСОБА_2 не надано.

Даних щодо інших істотних умов, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, наявності інших осіб на утриманні тощо відповідачем не зазначено.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його зміни не вбачається.

В іншій частині судове рішення не оскаржується та судом не переглядається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 15 листопада 2019 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 березня 2020 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко