Справа № 473/3956/20
"09" грудня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 21.04.2011 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.01.2013 року - 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.09.2014 року 34,8 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.04.2015 року 43,2 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а останній зобов`язався щомісячно частинами, вчасно повертати суму кредиту, а також інших сум згідно з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою.
В подальшому 21.04.2011 року був збільшений кредитний ліміт до 500 грн., 03.06.2011 року був збільшений кредитний ліміт до 600 грн.,22.07.2011 року був збільшений кредитний ліміт до 700 грн., 13.06.2013 року був збільшений кредитний ліміт до 2 300 грн., 11.08.2013 року був збільшений кредитний ліміт до 2800 грн.
-за кредитом 3010,73грн.;
-за процентами 1082,56 грн. згідно ст.625 ЦК України ;
В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, про підтримання позовних вимог, згоду на винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Зокрема, судом встановлено, що між Банком та відповідачем 21.04.2011 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав року позичальнику кредитні кошти в сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.01.2013 року - 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.09.2014 року 34,8 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.04.2015 року 43,2 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а останній зобов`язався щомісячно частинами, вчасно повертати суму кредиту, а також інших сум згідно з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою.
В подальшому 21.04.2011 року був збільшений кредитний ліміт до 500 грн., 03.06.2011 року був збільшений кредитний ліміт до 600 грн., 22.07.2011 року був збільшений кредитний ліміт до 700 грн., 13.06.2013 року був збільшений кредитний ліміт до 2 300 грн., 11.08.2013 року був збільшений кредитний ліміт до 2800 грн.
Договір складається з письмової заяви позичальника з відмітками банку, а також Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно заяви позичальника ОСОБА_1 ознайомився та згодний із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифів банку, які були надані йому у письмовій формі і своїм підписом підтвердив повну інформацію про умови кредитування ПриватБанку.
За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі.
З матеріалів справи слідує, що позичальник повинен був погашати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, а також штрафи, проте свої зобов`язання не виконав.
-за кредитом 3010,73грн.;
-за процентами 1082,56 грн. згідно ст.625 ЦК України ;
Що стосується вимог про стягнення суми пені, то суд виходить з того, що ч.3 ст. 551 ЦК України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду, за наявності кількох умов: а) якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов`язання збитків; б) за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі за Конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (№ 7-рп/2013) рекомендовано Верховній Раді України законодавчо врегулювати питання щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання позичальниками - фізичними особами грошових зобов`язань у відносинах споживчого кредитування.
Разом з тим, відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 ЦПК України одним із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність і розумність, а також судовий захист цивільних прав та інтересів.
За такого, враховуючи наведене, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 4500 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню 258,72 грн. судового збору (2102 грн. (сплачений судовий збір) х 12,32 % (відсоток задоволених позовних вимог))
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Є. Старжинська