ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18 грудня 2020 року м. Херсон

номер справи: 663/3479/19

номер провадження: 22-ц/819/1522/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.

розглянувши заяву Херсонського державного університету про відвід судді Склярської Ірини Володимирівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського державного університету, треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненим права постійного користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року на адресу Херсонського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Херсонського державного університету на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського державного університету, треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання припиненим права постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2020 року цивільна справа № 663/3479/19 (номер провадження 22-ц/819/1522/20) розподілена суддям: Чорній Т.Г. (суддя доповідач), Пузановій Л.В., Склярській І.В. (судді- члени колегії).

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

26 листопада 2020 року Херсонський державний університет подав до суду апеляційної інстанції заяву про відвід судді Склярській І.В. з підстав передбачених пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, з посиланням на те, що 19 грудня 2014 року колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ за участю вказаної судді була розглянута апеляційна скарга Херсонського державного університету на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 04.11.2014 року у справі № 663/2845/14-ц про визнання недійсними рішень та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою державної форми власності рекреаційного призначення під розміщення існуючого спортивно-оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що справа № 663/3479/19 тотожна зі справою № 663/2845/14-ц, в якій суддя Склярська І.В. приймала участь і у якої сформовано думку про предмет спору, а тому вона не може об`єктивно і неупереджено розглядати дану справу, заявник вважає, що з цих підстав суддя підлягає відводу.

Крім того, Херсонський державний університетвважає, що відвід заявлено з врахуванням вимог частини 3 статті 39 ЦПК України.

Порушене питання про відвід судді підлягає розгляду без виклику сторін, що не суперечить частині 8 статті 40 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд констатує, що Херсонським державним університетом пропущено строк для подання заяви про відвід судді Склярської І.В.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку для подання заяви про відвід судді, Херсонський державний університет послався на те, що в ухвалі про відкриття провадження у даній справі зазначено тільки прізвище та ініціали судді, який відкрив провадження у справі, про участь у розгляді справи судді- учасника колегії Склярської І.В. апелянту стало відомо випадково із сайту Судової влади України після спливу передбаченого частиною 3 статті 39 ЦПК України строку. За таких обставин заявлений відвід підлягає вирішенню відповідно до вимог чинного законодавства, яке регулює це питання.

Враховуючи, що в ухвалі про відкриття провадження у справі зазначені лише прізвище та ініціали судді, який відкрив провадження у справі, відомості щодо дати отримання заявником копії зазначеної ухвали відсутні та зважаючи на те, що процесуальні документи у складі колегії суддів Чорної Т.Г., Пузанової Л.В. та Склярської І.В. не постановлювалися, питання щодо призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вирішувалося, суд вважає, що про підставу заявленого відводу до спливу вказаного в статті 39 ЦПК України строку заявнику не могло бути відомо, а тому слід вважати, що Херсонський державний університет заявив відвід судді в межах строку та з урахуванням вимог частини 3 статті 39 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву про відвід, дослідивши матеріали справи № 663/3479/19 та матеріали витребуваної справи № 663/2845/14-ц, прийшов до наступного висновку.

Відповідно статті 36 цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Херсонський державний університет заявив відвід судді з посиланням на пункт 5 частини 1 статті 36 ЦПК України.

Згідно ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 3, 10 ЦПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даної заяви.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі "Білуха проти України", наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Згідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справах «Гаусшильд проти Данії» (рішення від 29 квітня 1989 року), «Мироненко і Мартиненко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02) вказано, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні ґарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Суд (судді) зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Херсонський державний університет, заявивши відвід судді Склярській І.В., посилався на те, що суддя вже приймала участь у розгляді тотожної справи, фактично вже з`ясовувалися обставини справи, надавалася оцінка доказам та сформовано думку про предмет спору, тому вона не може об`єктивно і неупереджено розглядати цю справу.

Будь-які обставини, що свідчили б про заінтересованість, необ`єктивність чи упередженість судді Склярської І.В. при розгляді зазначеної справи судом не встановлені і заявником не доведені, посилання заявника на підстави для відводу судді, як об`єктивного так і суб`єктивного характеру, є надуманими і не свідчать про існування передбачених статтею 36 ЦПК України підстав для відводу.

Посилання на можливу необ`єктивність судді Склярської І.В. ґрунтуються на припущеннях заявника і не є підставою для відводу.

Дослідивши підстави для відводу судді Склярської І.В., заявлені відповідачем у справі, суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження.

З огляду на викладене та враховуючи викладені підстави відводу у поданій заяві, суд приходить до висновку, що заява Херсонського державного університету про відвід судді Склярської І.В. є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

Згідно до частин 2, 3 статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід є необґрунтованою, справа підлягає передачі до канцелярії суду на автоматичний розподіл для визначення судді з метою вирішення питання про відвід в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Керуючись статтею129 Конституції України, п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 3, 10, 36, 39-41, 381 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Херсонського державного університету про відвід судді судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Склярської Ірини Володимирівни визнати необґрунтованою та передати справу до канцелярії суду на автоматичний розподіл для визначення судді з метою вирішення питання про відвід в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська