ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року

м.Суми

Справа №583/2370/20

Номер провадження 22-ц/816/2214/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

стягувачка ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Майданченко Альона Аліківна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2020 рокув складі судді Ільченко В.М., постановлену у м. Охтирка, повний текст якої складено 23 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:

03 липня 2020 року ОСОБА_2 звернувся зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судового рішення про визнання неправомірними дій державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі державний виконавець) Майдаченко А.А. по складанню розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 24 червня 2020 року № 24536, а саме: зазначенням у розрахунку за період з березня 2018 року по грудень 2019 року включно у графі 5 «Сплачено боржником/стягнуто виконавцем» показників оплати аліментів «0.00» грн та зазначенням загальної суми заборгованості у розмірі 21399,50 грн. Також скаржник просив визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 24 червня 2020 року № 24536, у якому визначено борг у розмірі 21399,50 грн.

Доводи скарги обґрунтовані тим, що у межах виконавчого провадження № 51627984 з виконання рішення Охтирського міськрайонного суду від 06 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 щомісячно аліментів в розмірі 600 грн державним виконавцем Майдаченко А.А. складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на загальну суму 21399,50 грн, який складено з плутаниною судових рішень та виконавчих листів, оскільки за змістом розрахунку виконується виконавчий лист № 583/1339/16-ц, починаючи з 17 червня 2016 року, який повинен виконуватись до 17 серпня 2018 року, а тому розрахунок починаючи з березня 2018 року у графі 5 «Сплачено боржником/стягнуто виконавцем» містить показник сплати «0,00», що є недостовірним. В результаті загальна сума заборгованості в розмірі 21399,50 грн розрахована та визначена неправильно.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначену ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги. Апеляційна скарга мотивована тим, що незважаючи на виправлення державним виконавцем помилок у розрахунку заборгованості від 24 червня 2020 року під час судового розгляду скарги, сам факт невірного розрахунку свідчить про порушення прав боржника.

У відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець Майдаченко А.А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Зазначає, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів розглядаються у позовному провадженні, а не у порядку судового контролю за виконанням судового рішення. Крім того, оскаржуваний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 24536 від 24 червня 2020 року фактично не існує, оскільки державним виконавцем складено новий розрахунок заборгованості № 27178 від 10 липня 2020 року, який є чинним та відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, з матеріалів даної справи, а також з матеріалів виконавчих проваджень № 51627984 і № 57155357 вбачається, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 51627984 з виконання рішення Охтирського міськрайонного суду від 06 червня 2016 року у цивільній справі № 583/1339/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн щомісяця на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили на користь матері ОСОБА_1

22 червня 2020 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про видачу довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам державного виконавця Майдаченко А.А. від 24 червня 2020 року № 24536 у виконавчому провадженні № 51627984 заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на травень 2020 року включно складає 21399,50 грн.

Матеріалами виконавчого провадження № 57155357 підтверджується, що стягувачка ОСОБА_1 пред`явила до примусового виконання виконавчий лист Охтирського міськрайонного суду Сумської області у цивільній справі № 583/1216/18, виданий на підставі рішення суду від 12 червня 2018 року, яким з ОСОБА_2 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття, починаючи стягнення з 17 серпня 2018 року на користь матері ОСОБА_1 .

Виконавче провадження № 57155357 за вказаним виконавчим листом було відкрито 06 вересня 2018 року.

Заборгованість ОСОБА_2 за виконавчим провадженням № 57155357 станом на червень 2020 року включно становить 1244,80 грн

Під час розгляду скарги ОСОБА_2 в суді першої інстанції державним виконавцем Майдаченко А.А. 10 липня 2020 року складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 27178, згідно з яким по виконавчому листу № 583/1339/16-ц від 25 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 51627984 заборгованість станом на червень 2020 року включно становить 1549,60 грн.

З викладеного вище вбачається, що державним виконавцем у межах виконавчого провадження № 51627984 фактично було складено два розрахунки заборгованості ОСОБА_2 зі сплати ним аліментів по виконавчому листу № 583/1339/16-ц від 25 червня 2016 року, згідно з якими станом на 24 червня 2020 року борг складав 21399,50 грн, а станом на 10 липня 2020 року борг зменшився до 1549,60 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що складення державним виконавцем у виконавчому провадженні № 51627984 розрахунку заборгованості від 10 липня 20220 року № 27178 фактично свідчить про усунення порушень, допущених державним виконавцем при складенні розрахунку заборгованості від 24 червня 2020 року №24536.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Після звернення ОСОБА_2 зі скаргою на дії державного виконавця до суду першої інстанції 03 липня 2020 року державним виконавцем фактично було усунуто допущені у розрахунку заборгованості по сплаті аліментів помилки, а відтак, у будь-якому випадку, права боржника, які на його думку були порушені державним виконавцем, станом на 10 липня 2020 року були відновлені. Тому представник ОСОБА_2 висловив в суді апеляційної інстанції думку про відсутність спору у даній справі.

Погоджуючись з судовим рішенням у даній справі, колегія суддів також зазначає, що причиною нарахування оспорюваного розрахунку з виведенням боргу обумовлене не виконанням обов`язку, зокрема, ОСОБА_2 як боржником повідомляти виконавця про суттєві зміни у виконавчому провадженні, а саме: збільшення розміру аліментів і видачу нового виконавчого листа. Про що апелянт не заперечував.

Оскільки порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень державним виконавцем у межах виконавчих проваджень № 51627984 та № 57155357 та доводів скарги ОСОБА_2 колегією суддів не встановлено, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо нерозглянутого судом першої інстанції клопотання державного виконавця про закриття провадження у справі та позиції державного виконавця у відзиві на апеляційну скаргу з приводу розгляду спору про розмір заборгованості зі сплати аліментів у порядку позовного провадження колегія суддів зазначає наступне.

Так, боржник ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що боржник не погоджується з розрахунком заборгованості по аліментам, проведеними державним виконавцем станом на 24 червня 2020 року, оскільки борг у виконавчому провадженні № 51627984 помилково обліковується з урахуванням боргу у іншому виконавчому провадженні № 57155357.

Частиною 1 та 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно з ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у випадку виникнення між сторонами виконавчого провадження (стягувач і боржник) спору щодо розміру заборгованості за аліментами, такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

Аналогічний правовий висновок був висловлений Верховним Судом у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі №756/13754/14-ц.

Водночас, у даній справі стягувачка ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження, заперечень з приводу правильності чи неправильності розрахованого державним виконавцем боргу по аліментам не висловлювала, тобто спір між боржником та стягувачкою про розмір боргу фактично відсутній, а тому скарга ОСОБА_2 розглянута у порядку судового контролю за виконанням судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду та зводяться до переоцінки доказів.

Судом з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Отже, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374, 375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук