Номер провадження 22-ц/804/3269/20
Доповідач Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/804/3269/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Папоян В.В.

суддів Космачевської Т.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області в режимі відеоконференції зі Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року цивільну справу №0544/11991/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Слов`янського міськрайонного управління юстиції Слов`янської міської ради про скасування запису про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно (головуючий в 1 інстанції суддя Ільяшевич О.В.)

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні, визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування запису про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 було надано клопотання про призначення по справі судової-технічної експертизи, у якому він просив поставити перед експертами питання, щодо вартості квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року клопотання було задоволено. Призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «яка ринкова вартість на теперішній час квартири АДРЕСА_1 ?». Та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 через свого представника, ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що клопотання про призначення експертизи не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 183 ЦПК України, не містить прізвища та ініціалів судді, не зазначено яку саме вартість спірного майна слід встановити. Суд у порушення принципів диспозитивності самостійно доручає експерту визначити ринкову вартість майна. Судом не було з`ясовано фактична можливість виконати ухвалу суду у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 поза межами України, та неможливістю з боку ОСОБА_2 надати доступ до спірної квартири. Судом не враховано, що позивачем внесено на депозит вартість частки майна відповідача; не з`ясовано причин ухилення відповідача протягом 7 років від оскарження заочного рішення. Судом неправильно визначено вид експертизи, оскільки зазначене питання відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень відноситься до оціночно-будівельної експертизи.

Крім того ОСОБА_1 не може бути відповідачем за зустрічним позовом, первісний та зустрічний позов не є взаємопов`язаними та даний позов повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Вважає, що все наведене свідчить про упередженість судді.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав, просив ухвалу суду скасувати.

Інші особи, які приймають участь у справі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від ОСОБА_2 на адресу апеляційного суду надійшла заява щодо розгляду справи у його відсутність. За ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з частиною другою статті 116 ЦПК України одним із способів забезпечення судом доказів є призначення експертизи. Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої п`ятої ст.103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк експерта чи експертну установу визначає суд. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З матеріалів справи убачається, що у серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 по 1/2 частки за кожним у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 . Проте відповідач своє право власності на частку в спадковому майні належним чином не зареєстрував, квартиру не утримує. Тому просив припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку спірної квартири зі сплатою з депозитного рахунку Слов`янського міськрайонного суду на користь останнього вартості 1/2 частки в спільному майні, та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказану частку квартири.

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 було подано зустрічний позов у якому він заперечував проти задоволення вимог іншої сторони та просив скасувати реєстровий запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 28 травня 2013 року про право власності на ? частку спірної квартири на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 січня 2020 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 від 11 грудня 2019 року та по справі призначено судову будівельно - технічну експертизу на вирішення якої поставлено наступні питання: «яка ринкова вартість на теперішній час квартири; чи можливий виділ в натурі двох рівних часток квартири, з тим, щоб кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину квартири з самостійним виходом: якщо так, то вказати варіанти виділу та технічні можливості переобладнання приміщення у дві ізольовані квартири із зазначенням компенсаційних виплат у випадку нерівності виділених часток; якщо ні, то чи можливо визначити порядок користування вищевказаною квартирою між двома співвласниками та за якими варіантами?».

Проте вищенаведену ухвалу експертною установою було повернуто без виконання у зв`язку з несплатою коштів за проведення експертного дослідження.

07.09.2020 року від представника ОСОБА_2 надійшло уточнююче клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи, у якому він зазначає, що просить поставити перед експертами лише питання щодо вартості квартири АДРЕСА_1 . Також зазначено, що клопотання було уточнено з урахуванням бажання відповідача у зв`язку зі значною вартістю експертних послуг.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року клопотання було задоволено, та по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «Яка ринкова вартість на теперішній час квартири АДРЕСА_1 ?».

Проведення експертизи доручено експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити у призначений судовим експертом день вільний доступ експерта до домоволодіння. Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 . Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Задовольняючи надане клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що для повного і всебічного з`ясування обставин, необхідних для розгляду даної цивільної справи по суті необхідні спеціальні знання та є підстави для призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися у повному обсязі з наступних підстав.

До актів законодавства, якими слід керуватись у вирішенні питань призначення судової експертизи в судовому процесі, відносяться: Цивільний процесуальний кодекс України; Закон України «Про судову експертизу»; Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 N 144/5, далі - Інструкція), з урахуванням науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст. 1 Закон України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Основні види (підвиди) експертизи визначаються Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та якою передбачено декілька підвидів інженерно-технічної експертизи, зокрема будівельно-технічна та окремо оціночно-будівельна.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза; визначити об`єкти, що підлягають експертному дослідженню; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз`ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності; за необхідності визначити вид (підвид) судової експертизи, до компетенції якої відноситься роз`яснення відповідних питань; визначити обсяг необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів; з`ясувати усі інші обставини, пов`язані з проведенням судової експертизи.

Формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням згаданих науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини шостої ст. 103 ЦПК України питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до частини 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.197 ЦПК України суд під час підготовчого засідання повинен встановити порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання. Та статтею 198 ЦПК України передбачено право суду у разі необхідності оголосити перерву у підготовчому засіданні для належного вирішення питань.

Проте призначаючи зазначену експертизу, суд першої інстанції підійшов формально до вирішення питання про призначення експертизи, не забезпечив повного та всебічного розгляду справи, ухвала суду належним чином не мотивована.

Суд, з урахуванням поставлених сторонами питань, належним чином не визначив вид (підвид) судової експертизи, до компетенції якої відноситься роз`яснення питання щодо вартості об`єкту нерухомості.

Судом не було враховано, що відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених цим же наказом, основними завданнями будівельно-технічної експертизи є:

визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів;

визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів;

визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо;

визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.

Тоді як питання щодо вартості об`єкта нерухомого майна відповідно до орієнтовного переліку питань, визначеного Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, відноситься до компетенції оціночно-будівельної експертизи.

Крім того, суд першої інстанції не мотивував та не обґрунтував зміну питання, що виноситься на розгляд експерта, оскільки у клопотанні не було зазначено на який час повинна визначатися ринкова вартість спірної квартири.

Отже, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, якими визначено порядок вирішення відповідного питання, що призвело до неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

При цьому апеляційний суд не надає правової оцінці доводам викладеним у апеляційній скарзі стосовно прийняття зустрічного позову та щодо залучення співвідповідача, оскільки відповідні ухвали не є предметом апеляційного перегляду у даному проваджені.

Щодо доводів відносно упередженості судді Ілляшевич О.В., то апеляційний суд зазначає, що за п.2 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою. Убачається, що судом було роз`яснено право відводу суду відповідно до вимог ст.221 ЦПК України. однак ані позивачем, ані його представником дане право не було реалізоване. За таких обставин довід апеляційної скарги щодо упередженості судді Ілляшевич О.В., не має правового значення.

Оскільки суд першої інстанції формально поставився до передбачених законом вимог, порушив порядок встановлений для вирішення питання, та передчасно вирішив питання про призначення експертизи, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: В.В. Папоян

Т.В. Космачевська

Ю.М.Мальований

Повний текст постанови складений 10 грудня 2020 року

Суддя-доповідач В.В. Папоян