ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Прядкіної О.В., Хіль Л.М.

розглянула в порядку письмового провадження заяву Полтавської місцевої прокуратури про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах держави в особі Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20 квітня 2016 року апеляційну скаргу Полтавської місцевої прокуратури задоволено.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 22 березня 2016 року скасовано, справу за позовом Першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах держави в особі Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В лютому 2020 року Полтавська місцева прокуратура подала на адресу Полтавського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила вирішити питання про повернення судових витрат в сумі 1378 грн., понесених Прокуратурою Полтавської області під час розгляду справи, а саме оскарження ухвали суду першої інстанції, з огляду на задоволення їх апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи заявника прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення № 318 від 28.03.2016 року Полтавською місцевою прокуратурою було сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн. за розгляд апеляційної скарги на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 22 березня 2016 року про закриття провадження у справі.

За результатами розгляду апеляційної скарги прокуратури, апеляційним судом ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 22 березня 2016 року про закриття провадження у справі скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

В подальшому, рішенням Октябрського районного суду в м. Полтаві від 26.09.2018 року задоволено позовні вимоги Першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області 12822 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Вказане судове рішення залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16 січня 2019 року та вступило в законну силу.

В лютому 2020 року Полтавська місцева прокуратура звернулась до апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині повернення судових витрат в сумі 1378 грн., понесених Прокуратурою Полтавської області за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження по справі.

Згідно вимог ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 37 пункт 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК України (стаття 353 ЦПК України в редакції 2017 року), або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України (стаття 141 ЦПК України в редакції 2017 року).

З викладеного вбачається, що питання про постановлення додаткового рішення в частині стягнення понесених при розгляді справи судових витрат повинно вирішуватись в прядку ст. 270 ЦПК України судом першої інстанції, яким і був вирішений спір по суті та прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що апеляційним судом рішення місцевого суду не змінювалося та не ухвалювалося нове рішення, у суду апеляційної інстанції відсутні відповідні процесуальні повноваження про постановлення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в тому числі і про стягнення на користь позивача судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ч.2 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні заяви Полтавської місцевої прокуратури про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах держави в особі Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 березня 2020 року.

Судді : Обідіна О.І. Прядкіна О.В. Хіль Л.М.