Справа №519/1067/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

25.11.20 року

Южний міський суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою представника КП «Готельно-житловий комплекс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , з урахуванням уточнення позовних вимог, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 10777,84 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 225,23 грн., а також інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 4032,23 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є наймачем кімнати АДРЕСА_1 . КП «ГЖК» являється балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування зазначеного будинку, а також приймає від жителів плату за комунальні послуги, для розрахунку з підприємствами, що постачають комунальні послуги. Між позивачем та відповідачем встановлюються зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Відповідач не сплачує своєчасно та в повному обсязі отримані житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим станом на 13.08.2015 утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 10777,84 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 225,23 грн., а також інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 4032,23 грн. Для стягнення вказаної заборгованості позивач звернувся в порядку ст.96 ЦПК України до суду із заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Южного міського суду від 16.01.2015 відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу по причині відсутності письмового договору на отримання житлово-комунальних послуг та роз`яснено щодо можливості звернення до суду у позовному порядку на підставі ч.2 ст.101 ЦПК України. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 10777,84 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 225,23 грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 4032,23 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. та витрати за розміщення в пресі оголошення про виклик відповідачів в судове засідання в розмірі 120,00 грн.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 29.05.2018 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Заочним рішенням Южного міського суду Одеської області від 31.08.2015 позову заяву представника КП «Готельно-житловий комплекс» до ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Готельно-житловий комплекс» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 10777,84 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 225,23 грн., а також інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 4032,23 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. і витрати за розміщення в пресі оголошення про виклик відповідачів в судове засідання в розмірі 120,00 грн.

03.07.2017 представник відповідача звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що рішення ухвалено у відсутність ОСОБА_1 , що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, виклик відповідача через оголошення в газеті «Одеські вісті» є незаконним, оскільки відповідач має зареєстроване місце проживання, крім того позивач надав уточнення позовних вимог 27.08.2015, які відповідачу не направлялись. Також плата за проживання у гуртожитку має стягуватись на підставі договору або закону, договір в матеріалах справи відсутній. Відповідач працював в ДП «МТП «Южний», але з 29.03.2012 не працює, є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію. З 2012 року відповідач проживає в с. Петрівка Кодимського району Одеської області, що підтверджується довідкою сільської ради. Тарифи плати на проживання не відповідають тарифу, встановленому органом місцевого самоврядування. Копію заочного рішення отримав лише 20.06.2017. Представник заявника просить скасувати вищевказане рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 06.07.2017 заяву представника відповідача прийнято та призначено судове засідання.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 11.09.2018 заяву представника відповідача задоволено, заочне рішення від 31.08.2015 скасовано і призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

28.01.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого вважає, що у задоволенні позову належить відмовити, в зв`язку з тим, що позивач в позові зазначив, що відповідач є наймачем та зареєстрований у кімнаті АДРЕСА_1 , що підтверджується картою прописки. Позивач помилково вважає прописку (або реєстрацію) доказом проживання відповідача у гуртожитку, тому що відповідно до роз`яснень ч.2 п.15 Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9 "Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя", наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Позивач не надав до суду договір, який був би підписаний відповідачем, та на підставі якого позивач мав би право стягувати з відповідача житлово-комунальні послуги. На зазначену обставину звертав увагу позивача Южний міський суд Одеської області, який ухвалою від 16.01.2015 відмовив йому у видачі судового наказу. Позивач, як на доказ відмови в укладанні договору відповідачем послався на протокол №22 від 09.01.2015, відповідно до змісту якого відповідач визнав борг, але відмовився його погасити, та відмовився укласти договір на проживання та надання комунальних послуг. Необхідно надати оцінку зазначеному доказу, тому що зазначений протокол не підписаний відповідачем і відомостей про відмову в підписі протоколу відповідачем там не міститься. Відповідач працював в ДП «МТП «Южний», але з 29.03.2012 не працює, є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію. З 2012 року відповідач проживає в с. Петрівка Кодимського району Одеської області, що підтверджується довідкою сільської ради.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у відсутність відповідача та його представника, позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 02.02.2011 відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Заочним рішенням Южного міського суду Одеської області від 13.08.2015, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Даним заочним рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 не проживає у зазначеному приміщенні з січня 2014 року, не сплачує комунальні послуги та у цьому приміщенні відсутні його речі (а.с.86-86зв).

При цьому судом встановлено, що на підтвердження факту того, що відповідач є наймачем кімнати надано копію картки прописки форми А, де зазначено, що він був зареєстрований за вказаним адресом з 02.02.2011, але не надано договору про надання відповідних послуг.

Крім того, на підтвердження заявлених позовних вимог, представник позивача надав до суду розрахунок заборгованості за період з січня 2014 року по серпень 2015 року, але доказів того, що відповідач проживав за даним адресом та користувався комунальними послугами у вказаний період не надано також (а.с.41).

Тобто позивач не надав до суду договір, який був би підписаний відповідачем, та на підставі якого позивач мав би право стягувати з відповідача житлово-комунальні послуги.

З 2012 року відповідач проживає в АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки №782 від 01.06.2017, виданої Петрівською сільською радою Кодимського району Одеської області (а.с.70).

Таким чином відповідач не проживав за місцем реєстрації в період з січня 2014 року по серпень 2015 року, в зв`язку з чим житлово-комунальні послуги не отримував.

Отже, оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними та допустимими доказами того, що відповідач протягом з січня 2014 року по серпень 2015 року не отримував житлово-комунальні послуги, можна вважати що заборгованість є не обґрунтованою.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст.81 ЦПК України.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України визначає що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову представника КП «Готельно-житловий комплекс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 265 ЦПК України, ст.ст.67, 68 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову представника КП «Готельно-житловий комплекс» до ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач КП «Готельно-житловий комплекс», місцезнаходження за адресою: 65481, Одеська обл., м.Южне, вул.Будівельників, 7, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП та копія паспорту суду не відомо.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська