Справа № 216/1236/19
провадження №2/216/664/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської

області в складі:

головуючого судді - Бутенко М. В.

за участю

секретаря - Клименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментних платежів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментних платежів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, яку нею було уточнено 02.03.2020 року. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її ОСОБА_1 користь, аліменти як на утримання дитини, що продовжує навчання у розмірі 1 / 4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.02.2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 рік (до закінчення навчання).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання неодноразово з невідомих суду причин не з`явився, хоча судом 15.01.2020 року було винесено ухвалу щодо обвязкової явки відповідача до суду. 23.09.2019 року надавав на адресу суду відзив в якому указав, підстави, чому не визнає позовні вимоги позивача. 09.01.2020 року відповідач ОСОБА_2 надав на адресу суду останню заяву, у якій позовні вимоги позивача визнав частково. Не проти, щоб з нього на користь позивача на період її навчання стягувалися аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10).

ЇЇ батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9).

Після розірвання шлюбу між батьками позивача, вона стала мешкати з матір`ю, що підтверджується довідкою (а.с.7)

Позивач поступила на навчання до Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» 1 рівня акредитації, денної форми навчання, спеціальність «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа». Термін навчання складає з 01.09.2016 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою (а.с.12)

Крім того у 2018 році позивач стала студенткою Криворізького національного університету 4 рівня акредитації , група ПР-18-1, факультету економіки та управління бізнесом, денної форми навчання з терміном навчання за першим «Бакалаврським» рівнем 3 роки 10 місяців з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. (що підтверджується довідкою)

Відповідач ОСОБА_2 змінив своє прізвище, що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові (а.с.11).

1 листопада 2002 року відповідач ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_5 , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в книзі реєстрації актів про одруження 1 листопада 2002 року зроблено запис за №632.

Прізвище ОСОБА_5 змінила з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », про що свідчить свідоцтво про одруження від 01.11.2002 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у шлюбі відповідача народилась донька ОСОБА_8 , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в книзі записів актів громадянського стану про народження 08.04.2003 року зроблено відповідний запис за №224.

10 червня 2005 року рішенням Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області стягнено аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку, що підтверджується копією виконавчого листа).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідача народився син ОСОБА_9 , про що Центрально-міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 17.10.2017 року складено відповідний актовий запис № 930.

На даний час відповідач не працевлаштований, що підтверджується копією трудової книжки). Відповідач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Сину відповідача не має трьох років, тому він потребує постійного догляду, у зв`язку з чим відповідач позбавлений можливості працювати.

Таким чином встановлено, що родина відповідача складається з його дружини, яка єдина працює, неповнолітньої його дочки, на яку рішенням суду стягнено аліменти, а також малолітнього сина, по догляду за яким відповідач перебуває у відпустці.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки» Після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Ця відпустка може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною (ст. 179 Кодекс законів про працю України).

Вказані обставини безумовно впливають на матеріальний стан відповідача та відповідно можливість виконувати аліментні зобов`язання, які заявлені позивачем. Разом з тим, позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) «Держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Виходячи з норм ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовженняними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надала будь-яких доказів в порядку ст.76-80 ЦПК України щодо переліку потреб у матеріальній допомозі в період навчання, яке відбувається на безоплатній бюджетній основі, а відповідач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і не отримує будь-яких доходів за місцем роботи, крім матеріальної допомоги на дитину щомісяця, а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка навчається у розмірі заявленому позивачем.

Із врахуванням матеріального становища позивача, відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітньої доньки відповідача на час її навчання слід стягувати з відповідача щомісячно в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб до закінчення позивачем навчання в Криворізькому національному університету (до 30.06.2022 року), але не довше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 28.02.2019 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768,40 грн. по сплаті судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 182, 185,198-201 Сімейного Кодексу України, п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №6 від 15 травня 2006 року, роз`яснень Пленуму ВСУ у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд

УХВАЛИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментних платежів - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , місто проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на користь та на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до закінчення донькою ОСОБА_1 навчання в Криворізькому національному університету до 30.06.2022 року, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 28.02.2019 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , місто проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 768, 40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя М. В. Бутенко