КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6390/2020 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 757/29873/18-ц

12 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Остапчук Т.В., у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто в рівних часинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» заборгованість за комунальні послуги в розмірі 4112 грн.44 коп.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» судові витрати в розмірі 1762 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 19 лютого 2020 року відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

Також в апеляційній скарзі клопотала про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року, вказуючи, що копію оскаржуваного рішення отримано її адвокатом лише 18 лютого 2020 року.

Посилаючись на вищезазначене, просила визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засідання 19 грудня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, фіксація судового процесу не здійснювалася.

Повний текст судового рішення складено 02.01.2020 року

Відповідно до супровідного листа без дати, копія оскаржуваного рішення була надіслана судом ОСОБА_1 .

Копію оскаржуваного рішення отримано апелянтом поштою 18 лютого 2020 року, що підтверджується інформацією з сайту ПАТ «Укрпошта» за відстеженням трек-номеру 624.

Апеляційну скаргу на рішення суду було подано 19 лютого 2020 року, тобто в межах визначеного статтею 354 ЦПК України тридцятиденного строку з моменту, коли апелянт ознайомився з оскаржуваним рішенням.

Враховуючи все викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і можуть бути прийняті до уваги.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує, що стаття 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлює вимог до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Проте там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_1 подала у передбачений законом строк, з дати коли вона отримала поштою копію оскаржуваного рішення, вважаю за необхідне поновити апелянту процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Перевіривши виконання вимог ст. 356 ЦПК України, вважаю, що апеляційна скарга на рішення суду підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

За правилом ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Стаття 185 ЦПК Українипередбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частина 4 ст. 356 ЦПК України встановлює, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від спати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Разом з тим, предметом даного позову є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, тому на ОСОБА_1 не поширюється дія ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», й у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, обраховується виходячи з тієї суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні відповідного позову.

При зверненні юридичною особою до суду з даним позовом майнового характеру з ціною позову 4112,44 грн. сума судового збору, яка підлягала сплаті складала 1762 грн.

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року, яке оскаржується апелянтом в повному обсязі, становитиме 2643 грн. (1762 грн. * 150 %).

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 2643 грн. за реквізитами: за реквізитами: одержувач - УК у Солом.р-ні/Соломян р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026010, МФО банку: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 38050812.

Також в апеляційній скарзі Піскун Неля Віталіївна просить зупинити виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року до розгляду в апеляційному порядку.

Вказане клопотання буде розглядатися після усунення вказаних вище недоліків при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Поновити відповідачці ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року.

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Остапчук Т.В., у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: