ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року

м. Черкаси

Справа № 707/2481/19
Провадження № 22-ц/821/190/20
категорія: 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.

суддів: Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В.

секретаря: Винник І. М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідачі Публічне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування»,ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

третя особа ОСОБА_4 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Новіка Владислава Ігоровича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», третя особа ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої здоров`ю,у складі: головуючого судді Суходольського О. М.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом вищезазначеного змісту.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 21 листопада 2018 року о 19 год. 45 хв. в м. Черкаси по вул. Припортовій, 22, керуючи автомобілем «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , не впевнився у безпечності дорожньої обстановки, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 2.36, 11.4 ПДР України.

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, а ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, що підтверджено постановою старшого слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Макушина В. В. від 21 листопада 2018 року. Витрати на лікування становлять 4 849 грн.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Автомобіль «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_3 , на момент вчинення ДТП перебував під керуванням ОСОБА_2 , був застрахований у ПАТ «ПРОСТО-страхування» згідно полісу №АМ4804708, однак при зверненні позивача до вказаної страхової компанії, про відшкодування завданих збитків, ОСОБА_1 отримав відшкодування збитків частково, а саме: 3913 грн 99 коп. матеріальної шкоди та 195 грн 70 коп. моральної шкоди, що становить 5% від страхового відшкодування. В іншій частині відшкодування йому було відмовлено, у зв`язку із неможливістю ідентифікувати чеки та віднести їх до обґрунтованих витрат на лікування.

Крім того, позивач зазначив, що внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху України, що стало причиною ДТП, ним понесено матеріальні збитки у розмірі саме 4 849 грн, а тому на даний час залишено не відшкодованими 935 грн 01 коп., які позивач просить стягнути з відповідача АТ «ПРОСТО-страхування».

Водночас, позивач вказує, що, внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_2 , йому були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат, становить 20 000 грн.

Із даної суми ПАТ «ПРОСТО-страхування» на користь позивача було сплачено 195 грн 70 грн, залишок не виплаченої моральної шкоди становить 19 804 грн 30 коп., з якої 46 грн 75 коп. позивач просив стягнути з відповідача ПАТ «ПРОСТО-страхування», решту суми несплаченої моральної шкоди 19 757 грн просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того, просив стягнути на свою користь із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понесені ним витрати на правничу допомогу у сумі 5 100 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 935 грн 01 коп. та моральної шкоди у розмірі 46 грн 75 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3 400 грн.

Стягнуто з ПАТ «ПРОСТО-страхування», ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп., а саме по 256 грн 14 коп. з кожного.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки належний ОСОБА_3 автомобіль застраховано у ПАТ «ПРОСТО-страхування» відшкодування шкоди, завданої вказаним автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки, покладається на страхувальника.

Враховуючи, що розмір витрат позивача на лікування, спричинений у наслідком ДТП, становить 4 849 грн., а тому відповідно до вимог чинного законодавства України саме ПАТ «ПРОСТО-страхування» має бути відшкодована вся сума матеріальних витрат на користь потерпілого. За викладених обставин суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 935 грн 01 коп. підлягають задоволенню.

Крім того, з урахуванням витрат, пов`язаних з лікуванням в наслідок ДТП у сумі 4 849 грн, суд прийшов до висновку про стягнення 5% моральної шкоди від вказаної суми, що становить 242 грн 45 коп. з яких 195 грн 70 коп. сплачено АТ «ПРОСТО-страхування» на користь позивача, а тому різниця у виплатах становить 46 грн 75 коп., яка підлягає стягненню з відповідача АТ «ПРОСТО- страхування» на користь ОСОБА_2 .

Також суд врахував твердження позивача про те, що йому було заподіяно моральну шкоду, зокрема, він переніс стресову ситуацію, відчував фізичний біль, проходив лікування, переживав страх за своє життя та здоров`я, усе це порушило склад його життя. Дійсно ДТП, яке сталось 21 листопада 2018 року з вини відповідача ОСОБА_2 спричинило позивачу психологічних страждань, які повинні бути відшкодовані.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 є власником автомобіля «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , за участі якого сталася ДТП під керуванням ОСОБА_2 , та виходячи при цьому з положень ст. 1190 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальність перед потерпілим, при цьому достатнім розміром для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди, суд вважав суму 10 000 грн, яка відповідає тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивача в зв`язку з ДТП.

Щодо задоволення вимог в частині стягнення судових витрат, суд прийшов до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з того, що дана справа була розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, судові засідання у справі за участі адвоката не проводилися, тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3 400 грн, стягнувши їх також у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того, з ПАТ «ПРОСТО-страхування», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , враховуючи звільнення позивача на підставі ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, суд стягнув його у розмірі 256 грн 14 коп. із кожного відповідача окремо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 23 грудня 2019 року, представник ОСОБА_2 адвокат Новік В. І., вважаючи рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 3 400 грн незаконним, просив його скасувати. Відмовити в задоволенні позову в частині солідарного стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Мотивація апеляційної скарги зводиться до відсутності належних, допустимих та обґрунтованих доказів, щодо предмета доказування в частині, що стосується стягнення моральної шкоди в розмірі заявленому позивачем.

Переконаний, що судом не з`ясовано в повній мірі якими саме доказами підтверджений факт заподіяння моральної шкоди та її розмір.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 адвокат Дубинській В. М. зазначив, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, зокрема, і в тій в частині, що є предметом оскарження. При цьому, зазначив, що відповідно до ст. 1187 ЦК України встановлено відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки, яким в даному випадку є ОСОБА_3 за відсутності його вини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

У відповідності до постанови про закриття кримінального провадження від 29 січня 2019 року, 21 листопада 2018 року о 19 год. 45 хв. в м. Черкаси по вул. Припортова, 22 ОСОБА_6 І., керуючи автомобілем «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , не впевнився у безпечності дорожньої обстановки, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , котрий рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «ЗАЗ Сенс» ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Відповідно до висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №02-01/1459 від 12.12.2018, у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку та забійними ранами лівої лобної ділянки, що належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 10).

З довідки Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги від 01.10.2019 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділені з 23.11.2018 по 03.12.2018 (а.с. 12).

Згідно довідки Регіонального сервісного центру в Черкаській області №31/23/1-1135 автомобіль «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24).

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП (а.с.26).

Згідно наданих позивачем квитанцій (товарних чеків) матеріальні витрати на лікування ОСОБА_1 складають 4 849 грн (а.с. 13-18).

Автомобіль «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 , на момент вчинення ДТП перебував під керуванням ОСОБА_2 , і був застрахований у ПАТ «ПРОСТО-страхування» згідно полісу № АМ4804708 (а.с. 19).

Відповідно до листа ПАТ «ПРОСТО-страхування» від 24 липня 2019 року № 04-2039 ОСОБА_1 відшкодовано матеріальні збитки у розмірі 3 913 грн 99 коп. та моральну шкоду 5% від страхової виплати, що становить 195 грн 70 коп., а разом розмір виплати становить 4 109 грн 69 коп. (а.с. 22-23).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону, з огляду на наступне.

Предметом апеляційного перегляду є рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 3 400 грн.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, яка регламентує відшкодування моральної шкоди, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння моральної шкоди позивачеві необхідно встановити наявність усієї сукупності зазначених ознак складу цивільного правопорушення, тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності.

У свою чергу ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього руху України).

Колегія суддів констатує, що норми ст. 1190 ЦК України, на яку послався суд обґрунтовуючи солідарне стягнення завданої моральної шкоди, як з особи з вини якої було її завдано, так і з власника транспортного засобу за участі якого сталася ДТП, в результаті якої було спричинено моральну шкоду, врегульовано питання, щодо відшкодування шкоди, завданої спільно кількома особами, зокрема, коли в деліктному зобов`язанні на стороні боржника виникає солідарна множинність. Відповідно заподіювачі шкоди несуть солідарну відповідальність перед потерпілим у разі, якщо шкоди було завдано, зокрема, спільними діями. Однак, не будь-яка шкода, котра є результатом поведінки кількох осіб, визнається такою, що завдана ними спільно.

За змістом зазначеної норми закону спільною вважається шкода як неподільний результат неправомірних дій або бездіяльності двох і більше осіб. При цьому, у заподіянні шкоди спільними діями має місце єдність дій заподіювачів.

З огляду на приведені обставини застосування норм ст. 1190 ЦК України до спірних правовідносин є некоректним, оскільки відсутні будь-які докази про вжиття ОСОБА_3 дій направлених на завдання позивачу моральної шкоди, що відповідно виключає її відшкодування в солідарному порядку на рівні з особою, яка її спричинила.

Отже, оскільки автомобілем марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , 21 листопада 2018 року о 19 год. 45 хв. в м. Черкаси по вул. Припортова, 22, керував ОСОБА_2 , який допустив порушення Правил дорожнього руху України, що підтверджується відповідними доказами, в тому числі і постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тому саме він має відповідати за моральну шкоду заподіяну позивачу.

Суд першої інстанції встановлених обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, не врахував та дійшов помилкового висновку про солідарне стягнення заподіяної ОСОБА_1 моральної шкоди з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

За викладених обставин справи, доводи апеляційної скарги, щодо неправомірного стягнення в солідарному поряду моральної шкоди та витрат на правничу допомогу, заслуговують на увагу.

Відповідно рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди та витрат на правничу допомогу підлягає зміні, шляхом скасування з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог щодо такого солідарного стягнення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в приведеній частині підлягають до часткового задоволення та стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 .

Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача в 10 000 грн, суд першої інстанції правильно виходив із встановлених обставин справи, доведеності позовних вимог у цій частині, засад розумності, виваженості та справедливості.

При цьому, суд в оскаржуваному рішенні зазначив про врахування ним того, що позивач переніс стресову ситуацію, відчував фізичний біль, проходив лікування, переживав страх за своє життя та здоров`я, усе це порушило склад його життя та відповідно свідчить про те, що позивачеві з вини ОСОБА_2 спричинено психологічних страждань, які повинні бути останнім відшкодовані.

Колегія суддів погоджується з приведеними висновком суду та при цьому враховує те, що факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань підтверджується, зокрема, висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №02-01/1459 від 12.12.2018, згідно якого у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку та забійними ранами лівої лобної ділянки, що належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та довідкою Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги від 01.10.2019 про те, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділені з 23.11.2018 по 03.12.2018.

За викладеного, колегія суддів відхиляє доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не з`ясував чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, що в позовній заяві відсутні будь-які докази, фактичні дані, на підставі яких суд міг встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги.

Апеляційна скарга в прохальній частині містить вимогу про скасування рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь держави судових витрат.

Разом з тим, враховуючи те, що згідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, колегія суддів доходить висновку про те, що суд помилково солідарно стягнув судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу у розмірі 3 400 грн з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача, з огляду на наступне.

Згідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, відповідно до раз`яснень викладених у п. 35 постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

У свою чергу, відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення судових витрат підлягає скасуванню.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення суду першої інстанції шляхом його скасування в частині стягнення моральної шкоди та ухвалює в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, тому судові витрати підлягають перерозподілу шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 правничої допомоги у розмірі 3 400 грн.

Крім того, на користь держави підлягає стягненню судовий збір з ОСОБА_2 в розмірі 414 грн 93 коп. та з ТОВ «ПРОСТО-страхування» в розмірі 30 грн 74 коп., враховуючи при цьому звільнення позивача, на підставі ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від його сплати.

В іншій частині рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2019 року не переглядалося.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Новіка Владислава Ігоровича задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2019 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 10 000 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 3 400 грн. скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення моральної шкоди відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3 400 грн.

Стягнути з ПАТ «ПРОСТО-страхування» на користь держави судовий збір в розмірі 30 грн 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 414 грн 93 коп.

В іншій частині рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2019 року не переглядалося.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

Л. В. Нерушак