Справа № 521/8615/20
Провадження№ 2/521/2692/20
У Х В А Л А

09 грудня 2020 року Малиновський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.

при секретарі судового засідання Коваль Т.А.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат, витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями, стягнення Ѕ частини вартості за навчання та стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходилася справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат.

28.10.2020р. до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач, крім раніше заявлених позовних вимог, просила стягнути з відповідача Ѕ частину витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями місця проживання дитини, стягнути Ѕ частину вартості за навчання за перший курс та пеню за несвоєчасну сплату аліментів.

В підготовчому судовому засіданні представник поривача просив прийняти заяву про збільшення позовних вимог до провадження.

Представник відповідача просив в прийнятті вказаної заяви відмовити, оскільки доповнені нові позовні вимоги випливають з інших підстав.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку про необхідність часткового прийняття заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат, витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями, стягнення Ѕ частини вартості за навчання та стягнення пені з наступних підстав.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною 10 ст. 10 ЦПК України заборонена відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зважаючи на вищевикладене суд зазначає, що згідно з пунктами 3.10-3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Вищого господарського суду України від 10.10.2017р. по справі № 913/279/17, вбачається, що збільшення розміру позовних вимог не може бути пов`язано з пред`явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві (відповідно, за своєю суттю заява позивача не є збільшенням заявлених позовних вимог).

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі засобами захисту права, які визначені, наприклад, у ст. 16 ЦК України. Під засобами захисту прав слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб`єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2020р. до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, в якій позивач, крім раніше заявлених позовних вимог, вона просила стягнути з відповідача Ѕ частину витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями місця проживання дитини, стягнути Ѕ частину вартості за навчання за перший курс та пеню за несвоєчасну сплату аліментів, тобто фактично нею заявлені дві нові вимоги, а саме, стягнення витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями та стягнення пені, які не були предметом первісного позову.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відмову в прийнятті заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат, витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями, стягнення Ѕ частини вартості за навчання та стягнення пені в частині стягнення витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями та стягнення пені.

Позивачу роз`яснюється, що вона має право звернутися до суду із позовними вимогами про стягнення витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями та стягнення пені в загальному порядку.

Керуючись ст. 49 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в прийнятті заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат, витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями, стягнення Ѕ частини вартості за навчання та стягнення пені в частині стягнення витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями та стягнення пені.

В іншій частині заяву про збільшення позовних вимог прийняти до розгляду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН