У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ільяшевич Ольги Віталіївни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про розірвання договору позики, стягнення суми боргу та відсотків за позикою, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Ільяшевич О.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про розірвання договору позики, стягнення суми боргу та відсотків за позикою.

11 березня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід судді Ільяшевич О.В., яку обґрунтував тим, що у нього, як у відповідача виникли сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, а саме, суддя: не прийняла жодного рішення про стягнення судового збору з позивача ОСОБА_2 , не зупинила розгляду справи у зв`язку із несплатою позивачем судового збору, окрему ухвалу щодо скоєння позивачем та працівниками суду кримінальних правопорушень залишила без задоволення; не закриває провадження у справі, у зв`язку з тим, що позивач не зможе повторно звернутися до суду із позовом, оскільки всі його аналогічні позови були подані з грубими процесуальними порушеннями, що підтверджується позицією ВС. 13 березня 2019 року в його присутності суддя із позивачем ОСОБА_2 вирішувала питання про позитивний результат майбутнього судового засідання в рамках кримінального провадження, також, суддя приховує злочини ОСОБА_2 та його дружини, що підтверджується тим, що до участі у справі не були залучені як терті особи ТУ ДБР, розташоване у м. Краматорську, НАЗК. Крім того, суддя не надає завірені фотокопій документів, які підтверджують обставини введення в оману ОСОБА_2 суд та подання ним підроблених документів, внаслідок чого створення суддею штучних перешкод для подання відповідачем ОСОБА_1 позову до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. З боку судді здійснюється моральний тиск, яка після чергової заяви про відвід заявляла про те, що заявлення відводу йому не допоможе та суддя все одно прийме рішення на користь позивача, внаслідок чого у відповідача ОСОБА_1 підвищився кров`яний тиск, і він біля двох тижнів перебував у пригніченому стані. Крім того суддя неодноразово питала його про наявність у нього юридичної освіти, натякаючи тим самим на його розумові здібності. Суддя ігнорує факт грубого зловживання ОСОБА_2 процесуальними правами, який є одночасно і позивачем і адвокатом та надає суду документи отримані ним як адвокатом та на підставі адвокатських запитів, у зв`язку з чим в рамках справи на його майно був накладений арешт.

Вважає, що наведені обставини свідчать про те, що суддя Ільяшевич О.В. при розгляді справи є неупередженою та її дії викликають сумнів у її об`єктивності при розгляді справи, а тому заявляє судді відвід.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року заяву відповідача ОСОБА_1 передано на розгляд іншому судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України у зв`язку з її необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого судді Ільяшевич О.В відводу, суд виходить з наступного.

Як видно з матеріалів цивільної справи, в провадженні судді Ільяшевич О.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про розірвання договору позики, стягнення суми боргу та відсотків за позикою.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Таких обставин в судовому засіданні встановлено не було. Обставин, які свідчили б про те, що суддя Ільяшевич О.В. прямо чи опосередковано заінтересована в результаті розгляду справи не встановлено, а ствердження заявника ОСОБА_1 щодо того, що суддя Ільяшевич О.В. під час розгляду даної цивільної справи не є об`єктивною не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 року визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у статті 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідність визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності.

В той же час, належні докази, які б підтверджували необ`єктивність та упередженість головуючого - судді Ільяшевич О.В. при розгляді даної справи, відсутні.

Вищенаведені доводи відповідача ОСОБА_1 щодо наявності підстав для відводу головуючому судді Ільяшевич О.В. пов`язані з незгодою відповідача із процесуальними рішеннями головуючого судді у справі, а також із суб`єктивними уявленнями щодо висловлювань судді у процесі розгляду справи, які в свою чергу стосувалися лише процесуальних питань в рамках чинного ЦПК України.

Виходячи з наведеного, обставини, зазначені в заяві про відвід головуючого судді, не можуть бути підставою для такого, тому враховуючи зміст заяви про відвід, зазначені норми ЦПК України, практику Європейського суду з прав людини, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відмову в задоволенні заяви про відвід головуючого судді Ільяшевич О.В.

Щодо заявленого заявником ОСОБА_1 відводу судді Сидоренко І.О. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 УПК України, через те, що вона не має правових підстав розглядати заяву про відвід судді Ільяшевич О.В., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Ільяшевич О.В. передано на розгляд іншому судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України у зв`язку з її необґрунтованістю.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2020 року, заява ОСОБА_1 про відвід судді Ільяшевич О.В. передано на розгляд судді Сидоренко І.О.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Отже, діючими нормами Цивільного процесуального Кодексу України не передбачено право заявника заявляти відвід судді який розглядає заяву про відвід іншого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Ільяшевич Ольги Віталіївни від розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про розірвання договору позики, стягнення суми боргу та відсотків за позикою - відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І. О. Сидоренко