Провадження №2/748/904/20
Єдиний унікальний № 748/2387/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2020 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

при секретарі Авраменко Ю.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 ,про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач фактично з 10 липня 2019 року не проживає за вищевказаною адресою, чим перешкоджає користуватись та розпоряджатись власнику своїм майном.

Ухвалою судді від 22 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. У зв"язку з чим, суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача.

Треті особиОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги та підтвердили факт не проживання відповідача у будинку позивачки з липня 2019 року.

Третя особа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу будинку від 24.04.2007 року (а.с.13) та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 14527203 від 14.05.2007 року (а.с.9), позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки Олишівської селищної ради Чернігівського району та області № 1010 від 7 жовтня 2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.11)

Факт не проживання відповідача в вищезазначеному будинку підтверджується актом обстеження місця проживання від 7 жовтня 2020 року, в якому зазначено, що колишній чоловік позивачки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за місцем реєстрації не проживає з 10.07.2019 року. (а.с.14)

Даний факт підтвердили і допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідач будь-яких заперечень щодо обставин, викладених в позові до суду не надав.

Положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як слідує зі ст.391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно змінив своє місце проживання і є такими, що без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає в будинку, а отже з метою усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 319, 321, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 ,про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 таким, котрий втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 16 грудня 2020 року.

СуддяВ. І. Олещенко