ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

02 грудня 2020 року

м. Харків

справа № 645/3780/17

провадження № 22-ц/818/5294/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Кругової С.С., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна із зберігання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2020 року, постановлену суддею Бабковою Т.В., -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення майна із зберігання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2020 року відкрито провадження у справі.

26 січня 2019 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про призначення судової будівельно технічної експертизи задоволено.

Призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна із зберігання судову будівельно технічну експертизу, виконання якої доручено експертам Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. засл. проф. України М.С. Бокаріуса.

На розгляд експертів поставлено питання :

- яка дійсна вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 20 жовтня 2017 року?

Попереджегл експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи покладено на позивача.

Роз`яснено сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі відповідно до ст.109 ЦПК України та наслідки неоплати судової експертизи відповідно до ст.139 ЦПК України.

Провадження по справі на час виконання експертизи зупинено.

20 липня 2020 року до суду надійшло клопотання судового експерта Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. засл. проф. України М.С. Бокаріуса про надання додаткових матеріалів та призначення обстеження, необхідного для складання виснвоку експертизи №11634, а також рахунок №1201 від 02 липня 2020 року для оплати вартості експертизи в розмірі 8 172грн.

27 липня 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотання про звільнення його від сплати судових витрат, посилаючись на свій майновий стан, а саме, просив суд звільнити його від сплати витрат пов`язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи по справі та зобов`язати Харківський науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. засл. проф. України М.С. Бокаріуса провести зазначену експертизу без попередньої оплати її вартості та з наступним відшкодування в порядку ч.6 ст.141 ЦПК України,

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про звільнення від сплати за проведення експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна із зберігання залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , в особі свого представника ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення його клопотання, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що його довіритель є пенсіонером , інвалідом ІІ групи, проживає один, з доходів має лише пенсію, розмір якої на місяць складає 2 601,28грн. З початку року його довіритель отримав лише 17 202грн. В силу свого майнового стану позивач не спроможний оплати вартість призначеної судом експертизи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Пунктом 13 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення клопотання звільнення позивач від судових витрат, а саме витрат на проведення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що згідно зі ст. 19 ЦПК України, загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно п.2 ч.2 цієї статті ці данні встановлюються в т.ч. на підставі висновків експертів.

Згідно положень ч.ч.1-3 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки визначаються Законом України «Про судову експертизу».

У статті 1 цього Закону наведено визначення поняття «судова експертиза».

Так, судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до змісту ст.71 та ст.15 цього Закону підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Проведення науково-дослідними установами судових експертиз наукових розробок з питань організації та проведення судових експертиз фінансується за рахунок Державного бюджету України.

Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово-медичними та судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету, за винятком випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Проведення судових експертиз, обстежень і досліджень у кримінальному провадженні державними спеціалізованими установами, судово-медичними та судово-психіатричними установами на замовлення підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, їх захисників, законного представника, потерпілого, його представника здійснюється за рахунок замовника.

Витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Так, відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Також, статтею 139 ЦПК України регулюється питання витрат, пов`язаних із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експерти.

Так, згідно п.п.6, 10 вказаної статті розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплата робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Якщо у справах окремого провадження виклик свідків, призначення експертизи, залучення спеціалістів здійснюються за ініціативою суду, а також у випадках звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, відповідні витрати відшкодовуються за рахунок державного бюджету.

Звертаючись із заявою про звільнення від сплати за проведення експертизи, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_1 є пенсіонером, інвалідом ІІ групи безстроково, проживає один, з доходів має лише пенсію, розмір якої на місяць становить 2601,28грн., а з початку 2020 року позивач отримав лише 17202,00 грн.

Разом з тим, дана довідка свідчить про розмір отримуваної ОСОБА_1 пенсії, однак не підтверджує його сукупний дохід за попередній календарний рік, не вказує, що дана пенсія є єдиним джерелом доходу та, що ОСОБА_1 не отримував дохід з інших джерел.

Єдиним органом, який має повну інформацію про розмір отриманого доходу фізичної особи, є Державна фіскальної служба України, де міститься повна інформація про суми отриманих доходів фізичних осіб.

Отже, наданий апелянтом доказ не свідчить про його скрутний майновий стан і неможливість оплати ним вартості призначеної судом експертизи.

Доводи апелянта, що вартість експертизи є неспівмірною, посилаючись на те, що аналогічні послуги кваліфікованого оцінювача можна отримати, сплативши за них від 400грн. до 1000грн. колегією суддів не приймаються.

Пунктами 7-9 ст.139 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин заявником також не надано.

За таких обставин, залишаючи без задоволення клопотання про звільнення позивача від судових витрат, а саме витрат на проведення експертизи, суд першої інстанції дійшов законного та обгрунтованого висновку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що при постановленні ухвали районним судом були додержані норми матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.Ю. Тичкова