Справа № 648/4142/19
Провадження № 2/648/223/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

20 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , але у вказаному будинку залишається зареєстрованою відповідачка по справі ОСОБА_2 , яка фактично з січня 2013 року не проживає за адресою місця реєстрації.

Просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 24 грудня 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження.

З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з викликом сторін.

У судове засідання позивач не прибув, однак спрямував суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не прибула, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив від відповідачки не надходив.

За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах в порядку положень ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30 вересня 2005 року, Витягу з Державного реєстру правочинів сформованого 30 вересня 2005 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Херсонського державного бюро технічної інвентаризації Челишеву Борису Васильовичу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Олександрівської сільської ради Херсонської області за № 02-20/1904 від 18 грудня 2019 року на підставі рішення другої серії Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області за № 19 від 19 листопада 2015 року було відмінено попередню нумерацію по АДРЕСА_2 Олександрівка Білозерського району Херсонської області, у зв`язку із чим житловий будинок під номером АДРЕСА_3 , який належить на праві власності ОСОБА_1 значиться під номером 48.

Згідно акту обстеження на предмет підтвердження проживання від 11 грудня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 ), зареєстрована ОСОБА_2 , але з січня 2013 року по теперішній час у вказаному будинку не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що позовні вимоги, заявлені позивачем є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню, так як відповідачка у спірному житловому будинку не проживає понад встановлені строки, передбачені законодавством.

Керуючись статтями 7-13, 81, 263, 265, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, статтями 316, 319, 321, 391 ЦК України, статтями 71, 72, 107 ЖК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Сокирко Л.М.