головуючий у суді І інстанції Васильченко О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пусєва К.О. подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що серед матеріалів справи відсутня ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Вказує, що винесення Подільським районним судом міста Києва ухвали про залишення позову без розгляду з причин неявки позивача в судове засідання у підготовчому провадженні є незаконним.

Зазначає, що позивач не отримував судової повістки про виклик до суду на 08 жовтня 2020 року та не був належним чином повідомлений про час та дату судового розгляду справи, а тому має місце лише одна неявка позивача в судове засідання, призначене на 04 березня 2020 року.

Учасники справи не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пусєва К.О. підтримала викладені у апеляційній скарзі доводи, просила оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, шляхом телефонограми, про причини неявки суд не повідомляв.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції, виходив із того, що належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду позивач повторно не з`явилась в судове засідання та не забезпечила явку свого представника.

Проте, колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Як встановлено судом, у листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 24 квітня 2018 року о 16 год. 30 хв. (а.с.23).

Згідно з довідкою, яка міститься в матеріалах справи, 24 квітня 2018 року фіксація судового засідання не проводилася у зв`язку із неявкою учасників, наступне судове засідання було призначене на 16 жовтня 2018 року о 12 год. 00 хв. (а.с. 75).

Згідно із розпискою, яка міститься в матеріалах справи, розгляд справи було відкладено на 08 квітня 2019 року о 10 год. 00 хв. про, що було повідомлено представника позивача ОСОБА_3 під підпис (а.с. 79).

Із матеріалів справи вбачається, що представником відповідача ПАТ «УкрСиббанк» - Агабалаєвою Я.В. до суду першої інстанції було подано заяву про зупинення провадження у справі до закінчення вирішення справи №759/12887/15-ц Верховним Судом (а.с. 82-93).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року клопотання представником відповідача ПАТ «УкрСиббанк» - Агабалаєвої Я.В. задоволено, провадження у цивільній справі №785/15246/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним зупинено (а.с.96).

26 липня 2019 року Подільський районний суд міста Києва направив повістку про виклик в судове засідання, призначене на 04 березня 2020 року о 09 год. 00 хв. (а.с.134).

Відповідно до рекомендованого повідомлення ОСОБА_1 отримала судову повістку про призначене на 04 березня 2020 року о 09 год. 00 хв. судове засідання 01 серпня 2019 року, що підтверджується її підписом у графі «Вручено» (а.с. 135).

Згідно довідки Подільського районний суду міста Києва від 04 березня 2020 року, розгляд справи було відкладено на 08 жовтня 2020 року о 09 год. 30 хв. (а.с.150).

Із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 не отримувала судову повістку про призначення справи на 08 жовтня 2020 року о 09 год. 30 хв., оскільки рекомендоване повідомлення повернулось із відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 153-154).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, приписи ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення, не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Тому повернення поштової кореспонденції з повісткою про виклик до суду Петрович В.М. на 08 жовтня 2020 року з вказівкою причини повернення "За закінченням терміну зберігання" не свідчить про належне інформування позивача про час і місце розгляду справи.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду з підстав неявки позивача у судові засідання за відсутності належного повідомлення позивача про дату час та місце розгляду справи.

Крім того вбачається, що в матеріалах справи відсутня ухвала про закінчення підготовчого засідання по справі та призначення її до розгляду по суті.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК Українисвідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (№ 61-14373св19) та від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (№ 61-21428св19).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 257 ЦПК України та залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Таким чином, з вищенаведених підстав колегія суддів не погоджується з постановленою ухвалою та уважає, що відповідно до вимог статті 379 ЦПК України остання підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року скасувати справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2020 року.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько
С.О. Журба