Справа № 152/1286/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Дешевої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 (далі відповідач-1), Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі відповідач-2) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 ,який на день смерті проживав в с. Слобода-Шаргородська Шаргородського району Вінницької області.

Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається, у тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та із присадибних земельних ділянок, площами 0,2500 га та 0,0184 га по АДРЕСА_1 , земельних ділянок (паїв), площею 1,7406 га та площею 1,4527 га, розташованих на території Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та з права на незавершену приватизацію земельної ділянки, загальною площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 і була надана спадкодавцю відповідно до порядкового номера 9 переліку громадян по даній вулиці за рішенням Слободо-Шаргородської сільської ради від 28 лютого 2000 року «Про передачу земельних ділянках у приватну власність» та відповідно до довідки Слободо-Шаргородської сільської ради від 20 березня 2019 року №154.

Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за законом, як спадкоємець першої черги, оскільки є дружиною померлого.

Іншими спадкоємцями є дочка померлого ОСОБА_6 , яка відмовилась від прийняття спадщини на її користь та мати померлого ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину сина, що підтверджується її заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Отже, позивач набула право на 2/3 частини спадкового майна чоловіка, а його мати ОСОБА_4 на 1/3 частину спадщини сина.

Позивач вже частково оформила спадкові права після смерті ОСОБА_5 .

У ході підготовки матеріалів для оформлення спадщини на земельну ділянку площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 нотаріусом виявлено відсутність правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку, у зв?язку із чим останній виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Посилаючись на те, що вказане майно належало спадкодавцю ОСОБА_5 , спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а позивач бажає його успадкувати, а також на те, що відповідач ОСОБА_4 , яка має право на 1/3 частину спадкового майна спадкодавця, на свою частку спадщини не претендує, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , право на завершення приватизації та одержання документа про право власності на земельну ділянку площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 і була надана спадкодавцю ОСОБА_5 відповідно до рішення Слободо-Шаргородської сільської ради від 28 лютого 2000 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року за клопотанням представника відповідача Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Залокоцької В.Д. провадження у справі було зупинено у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідача - ОСОБА_4 та до залучення до участі у справі правонаступників (а.с. 122, 124).

Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року за клопотання позивача ОСОБА_1 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 29 вересня 2020 року (а.с.132).

Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року за клопотанням позивача витребувано у державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.139).

Ухвалою суду від 09 жовтня 2020 року за клопотанням представника позивача адвоката Костриці В.С. замінено первісного відповідача ОСОБА_4 її правонаступниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України (а.с.156).

Із поданого до суду 25 листопада 2020 року відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги не визнають та просять в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що визнання за позивачем права на завершення приватизації на 100 % земельної ділянки, орієнтовною площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , суперечить чинному законодавству та обставинам справи, оскільки позивач прийняла та оформила спадкові права на 2/3 частини спадщини, право на 1/3 частину вище зазначеної земельної ділянки належить їм.

У судове засідання позивач не з`явилася, проте в заяві від 01.12.2020 року просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує частково та не заперечує щодо визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , право на завершення приватизації та одержання документа про право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_2 і була надана спадкодавцю ОСОБА_5 відповідно до рішення Слободо-Шаргородської сільської ради від 28 лютого 2000 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність». (а.с. 183).

Представник відповідача - Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області у судове засідання не з`явився, однак 27 листопада 2020 року від секретаря Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Мазур Т.М. до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 180).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, в поданому до суду відзиву на позовну заяву, зокрема просили справу розглянути в їх відсутності (а.с.178).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається, у тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та із присадибних земельних ділянок, площами 0,2500 га та 0,0184 га по АДРЕСА_1 , земельних ділянок (паїв), площею 1,7406 га та площею 1,4527 га, розташованих на території Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та з права на незавершену приватизацію земельної ділянки, загальною площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_2 і була надана спадкодавцю відповідно до порядкового номера 9 переліку громадян по даній вулиці за рішенням Слободо-Шаргородської сільської ради від 28 лютого 2000 року «Про передачу земельних ділянках у приватну власність» та відповідно до довідки Слободо-Шаргородської сільської ради від 20 березня 2019 року №154.

Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за законом, як спадкоємець першої черги, оскільки є дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Іншими спадкоємцями є дочка померлого ОСОБА_6 , яка відмовилась від прийняття спадщини на її користь та мати померлого ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину сина, що підтверджується її заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 73/18 до майна померлого ОСОБА_5 (а.с. 19-84).

Отже, позивач ОСОБА_1 набула право на 2/3 частини спадкового майна ОСОБА_5 , а його мати ОСОБА_4 на 1/3 частину спадщини сина.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 (а.с.122).

Спадкоємцями спадкового майна ОСОБА_4 за законом є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що вбачається з копії спадкової справи № 313/20 (а.с.143-154).

Позивач частково оформила спадкові права після смерті ОСОБА_5 , зокрема на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та із присадибних земельних ділянок, площами 0,2500 га та 0,0184 га по АДРЕСА_1 , земельних ділянок (паїв), площею 1,7406 га та площею 1,4527 га, розташованих на території Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Шаргородською державною нотаріальною конторою Вінницької області 27 червня 2019 року, зареєстрованих в реєстрі нотаріальних дій за № 1-906, №1-907, №1-908, №1-909, №1-910 по спадковій справі №73/2018 (а.с.73, 76, 78, 80, 82).

З метою оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , позивач звернулася до нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на 2/3 частини зазначеного спадкового майна позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 липня 2019 року (а.с.7).

Відповідно до довідки Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 20 березня 2019 року № 154, згідно з рішенням 10 сесії 3 скликання Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району від 28.02.2000 року ОСОБА_5 надавався дозвіл на безкоштовну приватизацію земельної ділянки, розміром 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 (а.с. 17), що також підтверджується копією рішення 10 сесії 3 скликання Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району від 28.02.2000 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» (а.с.13-16).

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із набуттям права власності на спадкове майно.

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У пункті 3.5 вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

У випадку, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України).

Таким чином, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_5 , позивач набула право на спадкування 2/3 частини усіх прав та обов`язків, що належали останньому на момент смерті, включно з правом на завершення приватизації 2/3 частини земельної ділянкиплощею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_2 і була надана спадкодавцю ОСОБА_5 відповідно до рішення Слободо-Шаргородської сільської ради від 28 лютого 2000 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами визнання її права на завершення приватизації та одержання документа про право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_2 і була надана спадкодавцю ОСОБА_5 відповідно до рішення Слободо-Шаргородської сільської ради від 28 лютого 2000 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність». Окрім того, на переконання суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом.

Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , право на завершення приватизації та одержання документа про право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_2 і була надана спадкодавцю ОСОБА_5 відповідно до рішення Слободо-Шаргородської сільської ради від 28 лютого 2000 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2020 року.

Суддя І.В. Войнаровський