Справа № 372/4135/20
Провадження 4-с-39/20
ухвала

Іменем України

11 грудня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретаря Ковтуненко Ю.В.

представника скаржника Брагара А.А.,

скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на незаконні рішення (дії) державного виконавця Обухівського МВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції м. Київ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 Яценко І.О. через представника ОСОБА_2 звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій, коштів у розмірі 100000,00 грн., визнати незаконною та скасувати постанову про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 26859586, винесені 20 квітня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції Київської області Прізовим В.І., скасувати арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження від 20 квітня 2011 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 11311308 від 21.06.2011 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 19817846 від 21.06.2011. В обґрунтування скарги зазначає, що 30.10.2020 представнику ОСОБА_1 при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 26859586 стало відомо про наявність постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 100000,00 грн. Вказану постанову скаржник вважає незаконною та як відсутні правові підстави для винесення такої постанови. Так, в матеріалах виконавчого провадження № 26859586 немає документів, які підтверджують понесені витрати з метою організації проведення виконавчих дій. В той час, як законом було передбачено інший порядок дій, а саме: використання коштів на рахунках Держказначейства, залучення суб`єктів господарювання на проведення робі, укладання договорів, актів тощо і лише потім винесення постанови про накладення фактично понесених витрат на боржника.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та представник скаржника ОСОБА_2 підтримали скаргу з підстав викладених в ній.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та відмовити в задоволенні скарги. Крім того, надав суду копію матеріалів виконавчого провадження.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вислухавши скаржника, представника скаржника, перевіривши матеріали справи, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 вересня 2008, зобов`язано ОСОБА_1 знести самовільно збудовану будівлю (споруду) елінг, який розташований на земельній ділянці № НОМЕР_1 в межах земельної ділянки, яка перебуває в оренді човново-стоянкового кооперативу «Риф» в м. Українка Обухівського району Київської області та привести її у попередній стан, що існував до моменту її забудови.

18.03.2009 Обухівським районним судом Київської області видано виконавчий лист про зобов`язання ОСОБА_1 знести самовільно збудовану будівлю (споруду) елінг, який розташований на земельній ділянці № НОМЕР_1 в межах земельної ділянки, яка перебуває в оренді човново-стоянкового кооперативу «Риф» в м. Українка Обухівського району Київської області.

01.03.2011 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 26859586 на примусове виконання вищезазначеного виконавчого листа №2-826 виданого 18.03.2009 Обухівський районний суд Київської області.

20.04.2011 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 680 грн. 00 коп. та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 100000 грн. 00 коп.

Станом на дату розгляду скарги судом, виконавче провадження не завершено.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

В ході проведення виконавчих дій було виявлено майно боржника, а 20.04.2011 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про які заявнику та його представнику стало відомо лише у жовтні 2020 році, коли мав намір здійснити відчуження свого нерухомого майна.

Стаття 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

З тексту скарги та матеріалів долучених до неї вбачається, що скаржник дізнався про порушення своїх прав в жовтні 2020 року, а ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 31.10.2020. Проте, з даною скаргою звернувся до суду лише 01.12.2020, клопотання про поновлення пропущеного строку не заявляв та не обґрунтовував обставини, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду, для захисту порушених прав.

За таких обставин, в задоволені скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 447-449 ЦПК України,суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на незаконні рішення (дії) державного виконавця Обухівського МВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції м. Київ - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 14.12.2020.

Суддя: О.Б. Тиханський