Справа № 222/704/20
Провадження № 2/222/252/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Касянівська сільська рада Нікольського району Донецької області,

представники учасників справи:

представник позивача адвокат Лисов В.Л.,

представник відповідача Мадіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 , жилого будинку АДРЕСА_2 , та земельної ділянки площею 0,24 га, розташованої на території с. Касянівка Нікольського району Донецької області. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за правом представлення, так як його мати донька померлого ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців немає. Також зазначив, що при зверненні до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, йому було усно пояснено, що ним пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини ним було пропущено з поважної причини, так як він вважав, що оскільки правовстановлюючі документи померлого знаходяться у нього, то він вступив в управління спадковим майном та зможе отримати свідоцтво про право на спадщину будь-коли, без обмеження у часі. В зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України просить визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його дідуся ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 04.06.2020 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України було залишено без руху для зазначення в позовній заяві ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача або зазначення про відсутність цих відомостей у позивача; зазначення відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; зазначення попереднього розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, або

зазначення відсутності намірів нести судові витрати під час розгляду справи; надання до позовної заяви належним чином засвідчених копій документів, які згідно додатку додаються до неї для відповідача, та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення її недоліків.

26.06.2020 року на виконання вимог вищевказаної ухвали представником позивача було подано заяву про усунення недоліків з уточненою позовною заявою та належним чином засвідченими копіями документів.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 01.07.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Інших клопотань учасниками судового розгляду не заявлено.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 23.10.2020 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому ч.5 ст. 130 ЦПК України порядку через свого представника адвоката Лисова В.Л. Останній також в судове засідання не прибув. Між тим, позивач та його представник про причини неявки суд не повідомили. Відповідних заяв про відкладення або перенесення розгляду справи суду не надали, що у відповідності до положень ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті без їх участі.

Представник відповідача Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області Мадіна О.В. у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила справу розглянути у відсутність представника сільської ради.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд у відповідності до положень ст. 223 ЦПК України, розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, у відсутність нез`явившихся учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмову заяву представника відповідача, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 09.06.2008 року ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьком зазначений ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 510.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно 03.02.2012 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його матір`ю зазначена ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 588.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 02.11.2015 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Маріуполь Донецької області у віці 60 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 2494.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 07.06.2017 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Касянівка Нікольського району Донецької області у віці 88 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 15.

Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно положень ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Справи про спадкування за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України.

Так, відповідно приписів ст. 1258 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово.

Статтями 1261-1266 ЦК України визначено п`ять черг спадкування за законом, та спадкування за правом представлення, зокрема ч.1 ст. 1261 ЦПК України визначено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки, а ч.1 ст. 1266 цього Кодексу визначено що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкоємиць за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємиць, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України).

Частиною третьою ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на

припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем не надано суду жодних належних доказів на підтвердження того факту, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є його дідусем, а тому підстав вважати позивача спадкоємцем за правом представлення у суду немає, як і не має жодних правових підстав вважати позивача спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 введу не надання суду відповідних з цього приводу доказів.

Між тим, надані позивачем відповідні свідоцтва про народження не підтверджують факт родинних відносин між ним та померлою особою, а тому не спростовують висновків суду.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що у позивача відсутнє право вимоги за даними правовідносинами, а тому право позивача не порушено та судовому захисту не підлягає, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Також слід зазначити, що відмовляючи в задоволенні позову, суд також виходить з того, що стороною позивача не доведено, що відповідач Касянівська сільська рада Нікольського району Донецької області, будь яким чином порушив його права та взагалі має відповідати, як орган місцевого самоврядування, за даним позовом.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до ст. 1277 ЦК України, є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином позивач мав пред`явити позовні вимоги до спадкоємців які прийняли спадщину, а за відсутності такових до органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тобто відповідної територіальної громади.

Позивач, в свою чергу, в позові посилається на відсутність спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , але доказів на підтвердження вказаної обставини, якими можуть бути відповідні нотаріальні витяги та довідка з місця проживання померлого щодо кола зареєстрованих з ним на час смерті осіб, суду не надає, а тому підстав вважати, що за виниклими правовідносинами має відповідати територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини у суду немає, а тому і з цих підстав в задоволенні позову слід відмовити.

Між тим розглядаючи справу повно та всебічно, даючи оцінку всім обставинам справи, зокрема поважності причин пропуску строку звернення позивача до органу нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог слід зазначити наступне.

Так, з моменту смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 почався перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини спадкоємцями передбачений ст. 1270 ЦК України. Граничний термін подачі спадкоємцями до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України закінчився 04.12.2017 року. Таким чином судом перевіряється поважність причин неприйняття спадщини позивачем, саме в період з 04.06.2017 року по 04.12.2017 року.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як, зокрема, юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позивач в позовній заяві, посилається на обставини, за яких він в період часу з 04.06.2017 року по 04.12.2017 року не мав можливості звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, а саме на те, що він вважав якщо правовстановлюючі документи померлого знаходяться у нього, то він вступив в управління спадковим майном та зможе отримати свідоцтво про право на спадщину будь-коли, без обмеження у часі.

Проте, наведені причини пропуску строку для прийняття спадщини, на думку суду не є поважними, оскільки вони не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі нотаріусу відповідної заяви, а тому позов і з цих підстав задоволений бути не може.

Інших поважних причин пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для позивача на подачу нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк після відкриття спадщини, позивачем не зазначено.

Між тим слід зазначити, що позивач, будучі обізнаним про смерть спадкодавця, в період часу з 04.06.2017 року по 04.12.2017 року не вжив жодних дій спрямованих на прийняття спадщини, що також дає суду підстави вважати, про відсутність у нього обставин пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Таким чином, враховуючи, що причин пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами в прийнятті позивачем спадщини після смерті спадкодавця судом не встановлено, а тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову і з цих підстав слід відмовити.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 840,80 грн. відшкодуванню на його користь з боку відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 12, 13, 19, 76-82, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355, пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261-1266, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- відмовити.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок відшкодуванню на користь позивача ОСОБА_1 відповідачем Касянівською сільською радою Нікольського району Донецької області не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Повне рішення складене 11.12.2020 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець