ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 березня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/1454/19

Головуючий у першій інстанції Кузюра В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/454/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Харечко Л.К.,

суддів: Бечка Є.М., Онищенко О.І.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач Бобровицька районна державна нотаріальна контора,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Бобровицького районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2019 року у складі судді Кузюри В.О., повний текст якої складено 09.12.2019 року у м. Бобровиця Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Бобровицької районної державної нотаріальної контори про зняття арешту з будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу.

Ухвалою судді Бобровицького районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 на підставі ст. 185 ЦПК України визнана неподаною та повернута.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу судді, посилаючись на порушення судом норм закону. Не надав суд належної оцінки неправомірним діям Бобровицької районної державної нотаріальної контори, що виразились у відмові дати відповідь на запит адвокату позивача, що призвело до неможливості встановлення кола осіб, в інтересах яких було встановлено обтяження у вигляді арешту. Вважає, що позивач, в даному випадку, не обмежена Законом у виборі способу зібрання відомостей щодо існуючого арешту, а тому і скористалась послугами адвоката, іншого шляху з`ясувати з яких підстав та на користь кого накладався арешт, вона не мала можливості.

Вислухавши суддю доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи недієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 відповідачем вказала Бобровицьку районну державну нотаріальну контору та зазначила, що підставою такого звернення стало те, що маючи намір подарувати дітям успадковане нею майно (будинок АДРЕСА_1 ), приватний нотаріус повідомив, що існує заборона відчуження майна, яке зареєструвала Бобровицька районна державна нотаріальна контора. Також вказала, що із Державного підприємства «Національні інформаційні системи» відомо, що на вказане нерухоме майно накладено обтяження. Дата реєстрації обтяження є 14.08.2006 року, № обтяження 3599032, архівний №: 2329729СНЕRNIGOV25, архівна дата 25.09.2001 року, дата виникнення 26.12.1995 року, № реєстру 2-35, внутр. № 99012А3А2АF23В296С45.

До позовної заяви ОСОБА_1 додала копію відповіді Державного нотаріального архіву Чернігівської області щодо неможливості надання документів, на підставі яких була накладена заборона обтяження на будинок у зв`язку з тим що до архіву не передавались документи та копію відповіді Бобровицької районної державної нотаріальної контори про відмову у наданні інформації адвокату позивача ОСОБА_2 де роз`яснено, що довідки про вчинення нотаріальних дій та копій документів видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.

Ухвалою судді Бобровицького районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2019 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, позивачу було запропоновано привести позовну заяву у відповідність до вимог ЦПК України, вказавши на користь кого накладався арешт з метою встановлення боржника та залучення його до участі у справі, як належного відповідача, зазначаючи, що відповідачем у такій справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано.

Проте позивач не виправила недоліки позовної заяви, тому, суддя суду першої інстанції на підставі ст. 185 ЦПК України вирішив її повернути позивачеві.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, оскільки в силу вищезазначених норм процесуального закону, суд розглядає справу за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог (відповідача позивач обирає самостійно), адже суд, не інакше, як за клопотанням позивача, позбавлений права за своєю ініціативою залучати до справи іншого відповідача.

Крім того відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, відповідачами у справах про зняття арешту з майна, є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводиться для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

Колегія суддів погоджується і з тим, що позивач має право самостійно звернутись до Бобровицької районної державної нотаріальної контори для отримання усієї необхідної інформації щодо накладення арешту на її майно, з метою належного оформлення позовної заяви із зазначенням належних відповідачів.

Отже виходячи з зазначеного, доводи ОСОБА_1 про те, що суд, повернувши їй позовну заяву, залишив поза увагою відсутність у неї можливості встановити належну особу, до якої належало б звернутись з вимогами та встановити усі можливі дані для подання їх до суду у вигляді доказів, до уваги не беруться, оскільки у випадку прийняття позовної заяви, яка не відповідає вимогам ЦПК України та за відсутністю доказів, підтверджуючих вимоги, суд, на який законом покладено обов`язок захищати права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, буде позбавлений можливості прийняти вірне та законне рішення.

Відповідно до правил ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином позивач, після виконання усіх вимог процесуального закону, необхідних для подання позову до суду, не позбавлена звернутись з ним повторно.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які б давали підстави для скасування законно постановленої ухвали суду першої інстанції, задоволенню вона не підлягає.

Керуючись ст. ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Бобровицького районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 16.03.2020 року.

Головуючий: Судді: