Справа № 307/2170/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 березня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., СОБОСЛОЯ Г.Г.

при секретарі ТЕРПАЙ С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 12 листопада 2019 року, повний текст якої складено 12 листопада 2019 року, головуючий суддя Савицький С.А., про призначення судової експертизи у справі № 307/2170/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області, про визнання недійсною технічної документації із землеустрою та скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв адвокат Коваленко О.М., оскаржила ухвалу Хустського районного суду від 12.11.2019 про призначення в справі земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою. Вважає, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права. Так, позов був поданий 26.07.2018, а клопотання про призначення судової експертизи відповідачка всупереч встановленому порядку розгляду справи подала майже через півтора року після пред`явлення позову. 12.12.2019 вирішуючи це клопотання відповідачки суд порушив вимоги ст. 103 ЦПК України, оскільки не обґрунтував, причини призначення експертизи, підстави відхилення аргументів позивачки, суд позбавив позивачку права вибору експертної установи, не дав можливості обговорити можливі варіанти щодо експертних установ із урахуванням їх розташування. Позивачка була позбавлена і можливості поставити питання на вирішення експертизи, натомість питання були поставлені лише ті, що пропонувалися відповідачкою. Крім того, окремі питання не стосуються суті позову, тому фактично є зловживанням процесуальними правами.

Сторона просить ухвалу про призначення судової експертизи скасувати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників: позивачки ОСОБА_1 адвоката Білоцерковця Ю.С., який апеляцію підтримав, відповідачки ОСОБА_2 адвоката Рішка П.М., який скаргу не визнав, розглянувши на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України апеляційну скаргу у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

27.07.2018 ОСОБА_1 заявою, поданою до Тячівського районного суду, пред`явила до ОСОБА_2 позов про визнання недійсною технічної документації із землеустрою та скасування державної реєстрації земельної ділянки (а.с. 2-9 т. 1). У заяві зазначила Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області як третю особу, при цьому, всупереч вимогам ст. 53 ч. 1 ЦПК України не вказала точний процесуальний статус цього учасника справи як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача або відповідача.

Провадження в справі було відкрито ухвалою судді Тячівського районного суду від 12.10.2018 (а.с. 79 т. 1). Однак, після задоволення самовідводів суддям Тячівського районного суду справу 07.12.2018 було на підставі ст. 31 ч. 1 п. 2, ч. 4 ЦПК України передано на розгляд до Хустського районного суду, куди вона надійшла 13.12.2018 (а.с. 105-107 т. 1).

07.10.2019 відповідачка ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діяв адвокат Рішко П.М., заявила клопотання про призначення в справі земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою (а.с. 195-197 т. 1).

Ухвалою від 12.11.2019 Хустський районний суд клопотання відповідачки задовольнив, призначив у справі земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручив фахівцям Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на час проведення експертизи провадження в справі зупинив (а.с. 217-219 т. 1).

Станом на час призначення судової експертизи підготовче провадження в справі не було закінчене, справа не була призначена до судового розгляду по суті (ст.ст. 189-200 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що Відділ у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області листом від 22.11.2018 інформував Тячівський районний суд, а листом від 08.05.2019 інформував Хустський районний суд про те, що Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області як юридична особа ліквідоване і згідно з новою структурою та штатним розписом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в складі цього Головного управління створено структурний підрозділ Відділ у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (а.с. 83, 134 т. 1).

Клопотанням від 01.07.2019 представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Рішко П.М. вказував на факт ліквідації Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області як юридичної особи, на необхідність участі в справі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області як юридичної особи та просив залучити цю юридичну особу до участі в справі в якості співвідповідача (а.с. 169-171 т. 1).

Аналогічні обставини щодо правового статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, представник ОСОБА_3 вказував і в клопотанні від 05.07.2019, яким просив залучити Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (а.с. 178-179 т. 1).

З наданих під час апеляційного розгляду справи Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області при листі від 10.03.2020 № 9-7-0.71-2107/2-20 матеріалів випливає, що відповідно до наказу Держгеокадастру України від 07.11.2016 № 299 ліквідовано як юридичну особу публічного права Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області, наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 04.01.2017 № 1 затверджено положення про Відділ у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, який є структурним підрозділом указаного Головного управління.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію припинення юридичної особи Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської області проведено 28.04.2017.

Учасником цивільних і процесуальних відносин, в тому числі, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача або відповідача, може бути юридична особа, яка наділяється відповідною цивільною та процесуальною право- і дієздатністю (ст. 2 ч. 1, ст.ст. 80, 91, 92, 96 ЦК України, ст. 2 ч. 1, ст. 42 ч. 1, ст.ст. 46, 47, 53 ЦПК України).

Саме такий належний учасник процесу реалізує процесуальні права та виконує процесуальні обов`язки, зокрема, і в питанні призначення судової експертизи (ст. 43, ст. 53 ч. 6, ст.ст. 102-104, 106, інші норми ЦПК України).

Попри наведене, а також всупереч завданням підготовчого провадження в справі (зокрема, ст. 189 ч. 1 п.п. 1, 6, ст. 196, ст. 197 ч. 2 п.п. 4, 10, 19 ЦПК України) суд першої інстанції ані не з`ясував належного складу учасників справи та правового і процесуального статусу третьої особи, тоді як мав для цього документальні підстави, ані не вирішив клопотання сторони щодо залучення до участі в справі належного учасника у відповідному процесуальному статусі, що зобов`язаний був зробити до вирішення інших процесуальних питань. Суд не звернув уваги на те, що вже до пред`явлення позову не існувало тієї третьої особи, яка була вказана позивачкою в заяві. Натомість суд без виконання вимог цивільного процесуального закону та без вирішення вказаних питань вирішив клопотання про призначення судової експертизи.

Таке вирішення процесуального питання не ґрунтується на законі. Порушення вимог цивільного процесуального закону щодо визначення належного суб`єктного складу та процесуального статусу учасників справи апріорі тягне процесуальні вади в справі та, зрештою, незаконність процесуальних рішень та незаконність у процесуальному розумінні результату справи, оскільки істотно порушує процесуальні права передусім того учасника справи, статус якого не є належно визначеним, а також права інших учасників процесу. По суті, такі дії суду перешкоджають належному процесуальному руху справи та позбавляють процес правового смислу.

Доводи апеляції про призначення судової експертизи з порушенням норм процесуального права та з порушенням процесуальних прав апелянта заслуговують на увагу саме виходячи зі встановлених обставин та в наведеному вище розумінні.

За таких обставин, порушення норм процесуального права призвели до постановлення передчасної та помилкової ухвали, апеляційний суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги, якщо встановлені порушення норм процесуального права, що виключають законність і чинність ухвали з процесуального питання, а суд першої інстанції та учасники справи не позбавлені права діяти встановленим порядком для усунення обставин, що мають наслідком незаконність оскарженої ухвали, тому з урахуванням мотивів, з яких виходив апеляційний суд, скаргу слід на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України задовольнити частково, ухвалу скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 6, ст. 379 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Хустського районного суду від 12 листопада 2019 року скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає. Повне судове рішення складене 12 березня 2020 року.

Судді