Справа №263/9965/19
Провадження №4-с/263/3/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

Головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Іващенко Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі Донецької області цивільну справу за скаргою Фізичною особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на рішення державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якій просила визнати незаконною постанову про списання грошових коштів з розрахунку підприємця. В обґрунтування своєї скарги зазначає, що 27.05.2019 року їй стало відомо про списання з її розрахункового рахунку підприємця 4219,36 грн. на підставі виконавчого листа, який було видано 19.10.2018 у цивільній справі №263/13568/17. Оскільки справа є цивільною, то виконавча повинна була накласти арешт на грошові кошти скаржника як громадянина України, а не на грошові кошти підприємця.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явились до судового засідання, надала заяву про розгляд справи без її участі .

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилась.

Вказане відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши зміст скарги з доданими документами, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до ст.5 Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Криловою Л.Ю. від 21.05.2019 року накладено арешт на грошові кошти, ОСОБА_1 , що містяться на рахунках АТ «Сбербанк», АТ «Правекс Банк», АТ «ОТП Банк», та на всіх інших відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Закону України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що державний виконавець при винесенні постанови про арешт коштів боржника, діяв в межах чинного законодавства, а доказів того, що рахунки на які було накладено арешт належать саме ФОП ОСОБА_1 не надано, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.451, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Фізичною особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя В.О. Ковтуненко