Ухвала

26 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 127/16127/18

провадження № 61-12131св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета

спору за первісним позовом, - товариство з обмеженою відповідальністю «БМУ-2-ЛТД»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді

Короля О. П., та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року, прийняту колегією у складі суддів: Шемети Т. М., Панасюка О. С., Сала Т. Б., та касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БМУ-2-ЛТД» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 12 лютого 2019 року, додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді:

Короля О. П., та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог за первісним та зустрічним позовами

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - товариство з обмеженою відповідальністю «БМУ-2-ЛТД»

(далі - ТОВ «БМУ-2-ЛТД»), про визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що 17 травня 2016 року між нею та

ТОВ «БМУ-2-ЛТД» укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого вона придбала належну останньому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 та сплатила її вартість. На момент продажу квартира під забороною відчуження (арештом), у податковій заставі чи іпотеці не перебувала.

В цей же день приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А. здійснено державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_1 . Восени 2017 року до позивача звернувся ОСОБА_2 , який стверджував, що саме він є власником вказаної квартири, оскільки між ним та ТОВ «БМУ-2-ЛТД» 03 червня

2014 року укладено договір майнових прав № 71, відповідно до умов якого він купив майнові права на об`єкт нерухомості, що має певні характеристики, за будівельною адресою АДРЕСА_1.

Позивач вказувала, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Вінницької області від 16 квітня 2018 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири

АДРЕСА_1 від 17 травня 2016 року, скасовано запис про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_1 , скасовано запис про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «БМУ-2-ЛТД». Вказане судове рішення мотивовано тим, що ТОВ «БМУ-2-ЛТД» не мало права відчужувати спірну квартиру. Однак позивачу на момент укладання договору про такі обставини не було відомо.

Вважаючи себе добросовісним набувачем позивач просила визнати за нею право власності на квартиру

АДРЕСА_1 .

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ТОВ «БМУ-2-ЛТД», ОСОБА_1 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 03 червня 2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «БМУ-2-ЛТД» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 71 на об`єкт нерухомого майна, будівельна адреса між АДРЕСА_1.

Згідно із вказаним договором майнові права на об`єкт нерухомості передаються за актом приймання-передачі не пізніше 20 днів з дати настання останньої з подій: здійснення 100% оплати вартості майнових прав, введення об`єкта будівництва в експлуатацію, здійснення розрахунків. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 05 листопада 2015 року № 2511 квартирі житловою площею 34,6 кв.м присвоєно номер 79.

ОСОБА_2 вказував, що до прийняття будинку в експлуатацію він станом на 22 липня 2015 року повністю сплатив вартість майнових прав за договором № 71 від 03 червня 2014 року, а тому у ТОВ «БМУ-2-ЛТД» виник обов`язок видати йому акт прийому-передачі майнових прав на квартиру та здійснити остаточні розрахунки за різницею між проектною та фактичною площею спірної квартири. Відповідач, порушуючи договірні зобов`язання, намагався в односторонньому порядку розірвати договір купівлі-продажу. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2015 року у справі № 127/14409/15, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року, в задоволенні зустрічного позову ТОВ «БМУ-2-ЛТД» до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право купівлі майнових прав на об`єкт нерухомості, розірвання договору відмовлено.

Позивач за зустрічним позовом вважав, що виконав свої зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав, а ТОВ «БМУ-2-ЛТД» ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року у справі № 127/9870/16 зобов`язано ТОВ «БМУ-2-ЛТД» виконати договір купівлі-продажу майнових прав № 71, зокрема, шляхом підписання акту прийому-передачі. 18 травня 2018 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року, однак на час звернення до суду вказане рішення не виконано.

ОСОБА_2 зазначав, що всупереч його інтересам, 10 травня 2016 року здійснено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «БМУ-2 ЛТД», а 17 травня 2017 року квартира за договором купівлі-продажу відчужена ОСОБА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня

2017 року договір купівлі-продажу спірної квартири від 17 травня 2016 року визнано недійсним, скасовано запис про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 від 17 травня 2016 року та за

ТОВ «БМУ-2-ЛТД» від 10 травня 2016 року. Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 16 квітня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У зв`язку із невиконанням відповідачем ТОВ «БМУ-2-ЛТД» умов договору та рішення суду, позивач за зустрічним позов вважав, що позбавлений можливості звернутись до державного реєстратора та зареєструвати право власності на спірну квартиру, тому просив визнати за ним право власності на спірну квартиру.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні первісного позову та задоволено зустрічний позов.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомого

майна - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,7 кв.м, житловою площею 34,6 кв.м.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області

від 25 лютого 2019 року стягнуто з ТОВ «БМУ-2-ЛТД» на користь

ОСОБА_2 понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 19 150 грн.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову, суд першої інстанції послався на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2017 року у справі № 127/15048/17, яке набрало законної сили, договір купівлі-продажу квартири від 17 травня 2016 року, на підставі якого ОСОБА_1 набула право власності на спірну квартиру, визнано недійсним та скасовано державну реєстрацію права власності. Відтак ОСОБА_1 втратила право на спірну квартиру з підстав визнання правочину недійсним, а не в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів, як вона зазначає у позові. Отже, ОСОБА_1 не є власником майна в розумінні положень статті 392 ЦК України та не може вимагати визнання права власності як добросовісний набувач за договором купівлі-продажу від 17 травня 2016 року, визнаним недійсним, оскільки цей договір є недійсним з моменту його укладення.

Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з обставин, встановлених судовими рішеннями, а саме, що ОСОБА_2 в повному обсязі виконав умови договору купівлі-продажу майнових прав та зобов`язання ТОВ «БМУ-2-ЛТД» виконати договір купівлі-продажу майнових прав № 71 від 03 червня 2014 року і передати майнових прав на об`єкт нерухомості ОСОБА_2 шляхом підписання акту прийому-передачі. Суд першої інстанції зазначив, що ТОВ «БМУ-2 ЛТД» ухиляється від виконання цього рішення, з приводу чого внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 КК України.

Суд першої інстанції вказав, що спірна квартира є новоствореним нерухомим майном, будівництво якого завершене та прийнята в експлуатацію, ОСОБА_2 виконав зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав № 71 від 03 червня 2014 року, а тому, зважаючи на уникнення відповідачем ТОВ «БМУ-2-ЛТД» виконання зобов`язань за договором, а також ухилення його від виконання рішення суду про зобов`язання виконати умови договору купівлі-продажу майнових прав № 71 від 03 червня 2014 року, суд дійшов висновку, що право ОСОБА_2 є порушеним та підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на квартиру.

Ухвалюючи додаткове рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що розмір витрат на правовому допомогу, які поніс

ОСОБА_2 в сумі 19 150 грн, підтверджені належними та допустимими доказами: розрахунком наданих послуг від 18 лютого 2019 року, квитанцією б/н від 05 вересня 2018 року про отримання гонорару, актами наданих послуг 14 серпня 2018 року, від 14 грудня 2018 року, від 15 лютого 2019 року, договором про надання правової допомоги від 17 січня

2018 року, від 24 січня 2019 року, додатками до цих договорів. Тому, врахувавши задоволення позову ОСОБА_2 до ТОВ «БМУ-2-ЛТД», суд стягнув ці витрати з відповідача за зустрічним позовом.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ «БМУ-2-ЛТД» залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 12 лютого 2019 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанцій в частині вирішення первісного позову, апеляційний суд погодився з його висновком про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позов до

ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння на пред`являвся, а обраний нею спосіб захисту на підставі статті 392

ЦК України, яка регулює питання захисту прав власника, не підлягає застосуванню, оскільки вона не є власником спірного майна, а набула його на підставі правочину, визнаного судом недійсним.

Також апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову та зазначив, що ОСОБА_2 позбавлений можливості в інший, ніж судовий, спосіб захистити своє право власності.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Марцинковський Л. В., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 12 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду

від 30 травня 2019 року і ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду, представник ТОВ «БМУ-2-ЛТД»- адвокат Семенчук О. А., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 12 лютого 2019 року, додаткове рішення цього ж суду від 25 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного судувід 30 травня

2019 року і ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована помилковістю висновків судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки вона є добросовісним набувачем спірної квартири.

Також зазначала про те, що суди безпідставно посилались на рішення суду у справі № 127/15408/17, яким визнано недійсним укладений нею договір купівлі-продажу, оскільки виконання вказаного рішення зупинено ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2018 року, тому до закінчення його перегляду в касаційному порядку передчасно вважати доведеними обставини, встановлені цим рішення.

ОСОБА_1 вказувала на безпідставне неврахування судами того, що з моменту укладення договору купівлі-продажу вона володіє і користується спірною квартирою, зробила в ній ремонт та облаштувала меблями.

Касаційна скарга ТОВ «БМУ-2-ЛТД» мотивована неврахуванням судами добросовісності набуття ОСОБА_1 права власності на вказану квартиру, оскільки остання набула квартиру за відплатним договором та повністю сплатила її вартість.

Представник ТОВ «БМУ-2-ЛТД» також зазначила, що ОСОБА_2 ніколи не був власником спірної квартири та жодних правочинів, відповідно до яких до нього перейшло право власності на квартиру не укладав.

Вказувала, що оскаржувані судові рішення суперечать правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, в якій Верховний Суд дійшов висновку про те, що статтею 331 ЦК України не передбачено такого способу захисту права, як визнання права власності на новостворене майно шляхом ухвалення судового рішення.

Крім того, представник заявника зазначила, що ОСОБА_2 не виконано умови договору укладеного з ТОВ «БМУ-2-ЛТД», внаслідок чого останній не набув у власність майнові права на квартиру.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційні скарги

В поданих у серпні 2019 року відзивах на касаційні скарги представник

ОСОБА_2 - адвокат Вавшко В. С. вважав, що касаційні скарги

ОСОБА_1 і ТОВ «БМУ-2-ЛТД» не підлягають задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначені у них, є необґрунтованими, а оскаржені судові рішення ухвалені відповідно до вимог чинного законодавства.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами ОСОБА_1 та

ТОВ «БМУ-2-ЛТД» і витребувано її матеріали з Вінницького міського суду Вінницької області.

У серпні 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження.

У лютому 2020 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відмову від поданої нею касаційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року.

При цьому, ОСОБА_1 просила прийняти її відмову від касаційної скарги та закрити касаційне провадження. Зазначила, що наслідки закриття касаційного провадження передбачені частиною п`ятою

статті 398 ЦПК України їй відомі.

Крім того, у лютому 2020 року до Верховного Суду від ТОВ «БМУ-2-ЛТД» за підписом директора товариства Диненберг Д. С. надійшло клопотання про відмову від поданої вказаним товариством касаційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2019 року, додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 25 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду

від 30 травня 2019 року.

При цьому, ТОВ «БМУ-2-ЛТД» просило прийняти відмову від касаційної скарги та закрити касаційне провадження. Зазначило, що наслідки закриття касаційного провадження передбачені частиною п`ятою

статті 398 ЦПК України товариству відомі.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом частини першої статті 400 ЦПК України (тут і надалі по тексту в редакції Кодексу, чинній на час подання касаційних скарг) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Ураховуючи те, що клопотання про відмову від касаційних скарг подані до закінчення касаційного провадження, та обставини, які б перешкоджали прийняттю такої відмови суду невідомі, клопотання ОСОБА_1 та

ТОВ «БМУ-2-ЛТД» підлягають задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

У разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Керуючись статтею 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «БМУ-2-ЛТД» задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 і ТОВ «БМУ-2-ЛТД» від касаційних скарг у справі № 127/16127/18.

Закрити касаційне провадження у справі № 127/16127/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - товариство з обмеженою відповідальністю «БМУ-2-ЛТД», про визнання права власності на квартиру, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «БМУ-2-ЛТД», ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року та за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «БМУ-2-ЛТД» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого

2019 року, додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 25 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду

від 30 травня 2019 року.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович