Справа № 442/1396/17 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/2498/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Фейір К.О.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів.

Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львіської області від 27 листопада 2007 року ОСОБА_3 було зобов`язано до сплати аліментів на утримання сина у розмірі ј частини від усіх видів заробітку/доходу, але не менше 30% прожиткового для дитини відповідного віку.

16 липня 2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було прийнято рішення про зміну розміру аліментів в сторону збільшення до 1/3 частини від усіх видів заробітку/доходу ОСОБА_3 .

В процесі виконання рішення було з`ясовано, що боржник за адресою, вказаному у виконавчому листі м. Дрогобич, вул.Пластунів не проживає, перебуває за межами України в королівстві Іспанія.

Їй було запропоновано передати судове рішення для виконання по місцю постійного проживання боржника згідно Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей.

Нею постійно направлялися запити до Мінюсту України з проханням звернутися до компетентних органів Іспанії з проханням повідомити про хід виконання її клопотання про визначення та виконання вказаних судових рішень на території Іспанії.

З отриманих даних компетентних органів королівства Іспанії в межах судового доручення ї стало відомо, що боржник отримав за 2007 рік загальний дохід в сумі 13 651,37 євро, за 2008 14968,34 Євро, має у власності два автомобіля, сплачує іпотечний кредит в розмірі 561,90 євро за квартиру вартістю 99000 євро.

18 січня 2013 року рішенням суду 1 інстрації ОСОБА_4 було допущено до виконання на території Іспанії рішення Дрогобицького міськрайсуду від 17 липня 2009 року та зобов`язано ОСОБА_3 здійснити оплату сум які він винен як аліменти з червня 2009 року.

Боржник не виконує рішення іспанського суду, та звільнився з офіційної роботи в Іспанії.

Вона не володіє даними про дійсні доходи боржника за 2009, 2010, січень квітень 2011 року, квітень 2013 січень 2017 року, тому не може самостійно встановити розмір заборгованості по аліментах за вказаний період.

З урахуванням зазначених обставин та уточнених вимог від березня 2020 року просила в порядку ст.132 ЦПК України звернутися із судовим дорученням про міжнародну правову допомогу до компетентних органів (в тому числі і фіскальних) Іспанії з метою встановлення дійсних доходів і майнового стану відповідача ОСОБА_3 , а саме: помісячну зарплату за період з 07 жовтня 2007 по 22 червня 2018; податкові декларації за 2007 2018 роки включно; розміри компенсацій при звільненні з роботи, допомоги/ позики/субсидії по бе і втраті працездатності із зазначенням періодів отримання таких; вказати періоди, під час яких відповідач не працював чи був безробітнім; дані з банку САМ S.A.U. (de Banco САМ S.A.U) і банку Сабадель (de Banco de Sabadel) про фактичні щомісячні платежі з погашення іпотечних кредитів, починаючи з жовтня 2007 і по 22 червня 2018 включно; дані по депозитному рахунку за № НОМЕР_1 в банку BANKIA S.A. за адресою SERRERIA C/V MARTI GRAJALES VALENCIA 46022; дані по депозитному рахунку № НОМЕР_2 , переведений на рахунок НОМЕР_3 Банку САМ (de Banco САМ S.A.U), який переведений рахунок 2090-3210-29-; після отримання відповіді від іспанської сторони з необхідними даними, уточнити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 07 жовтня 2007 по 22 червня 2018; стягнути з відповідача ОСОБА_5 заборгованість по сплаті аліментів за періоди з відомими його доходами у сумі 11 848,4 євро; після уточнення доходів відповідача, стягнути з нього недораховані кошти (а.с.1-3;208).

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1

ОСОБА_2 апеляційній скарзі посилається на те, що вона не може самостійно встановити дійсний розмір заборгованості, так як не володіє даними про дійсні доходи боржника за 2009, 2010, січень-квітень 2011 року, квітень 2013- січень 2017 років. Подала клопотання про звернення із судовим дорученням про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Королівства Іспанії з метою встановлення дійсних доходів та майнового стану ОСОБА_3 ..

Зазначала, що після отримання таких даних, нею буде уточнено розмір заборгованості.

Крім встановленого розміру заборгованості за періоди з відомими доходами боржника в сумі 11848,40 євро, просить стягнути не донараховані кошти, з врахуванням отриманих згідно судового доручення даних.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 квітня 2017 року було постановлено з судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентних органів Королівства Іспанії з метою встановлення дійсних доходів та майнового стану боржника з 06 жовтня 2007 року і по даний час.

Вказаний запит не був виконаний іноземною державою через зміну місця проживання боржника, іспанськими компетентними органами було встановлено, що боржник продав свою квартиру за відомим місцем проживання ОСОБА_6 ,14/8, про інше його місце перебування у листопаді 2017 року відомо не було.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного сду Львівської області від 30 травня 2018 року постановлено звернутися з судовими дорученням про надання правової допомоги до компетентних органів Королівства Іспанії з метою встановлення дійсних доходів та майнового стану ОСОБА_3 з 06 жовтня 2007 року по даний час.

Листом від 29 жовтня 2019 року №Ін.26490/0/1-19/07-05 Головне територіальне управління юстиції у Львівській області повідомило, що протягом 2018 року і по даний час до управління юстиції судових доручень Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про надання правової допомоги по вказаній справі не надходило.

Тобто норми Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що надсилати запити до іноземних держав це компетенція суду, а не позивача.

З 14 лютого 2020 року ОСОБА_3 занаходиться на території України за місцем проживання своїх батьків: АДРЕСА_1 .

Нею було подане клопотання про визнання явки відповідача обов`язковою, яке безпідставно було відхилено судом.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

24 листопада 2020 року від представника позивачки ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона просить відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що 26 листопада 2020 року ОСОБА_1 повинна бути присутня в Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області по справі №442/6941/16-к.

25 листопада 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи. В обґрунтування вказаної заяви покликається на те, що в Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області на 26 листопада 2020 року призначено розгляд іншої справи за її участю, вона є пенсіонеркою за віком, хворіє на гіпертонію, тому для неї буде важко приймати участь впродовж дня у двох судових засіданнях.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення не відкладаючи розгляду справи він може вирішити спір по суті. Вказане узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Враховуючи, предмет спору, складність справи, тривалий час розгляду справу та необхідність дотримання розумних строків розгляду справи колегія суддів вважає за необхідне відхилити вказані клопотання та проводити розгляд справи без участі ОСОБА_1 та її представника.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26 листопада 2020 року, є дата складення повного судового рішення 14 грудня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2007 у справі № 2-3609/2007 задоволено позов ОСОБА_1 та вирішено стягувати з ОСОБА_3 в її користь аліменти на сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.10.2007 до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 липня 2009 у справі № 2-123/09, розмір аліментів, що стягуються вищевказаним рішенням суду від 27 листопада 2007, змінено з 1/4 частини всіх видів його заробітку на 1/3 частину всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 06.10.2009 апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 відхилено, а згадане рішення про збільшення розміру аліментів залишено без змін.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов`язків по утриманню дітей не досягнуто.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач дійсно неналежно виконував, покладений на нього статтею 180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки сплачував стягнуті з нього рішенням суду аліменти нерегулярно, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість по сплаті аліментів, проте щодо стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

В рамках даної справи заявлені вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 лютого 2020 по цивільній справі № 442/2224/19 при визначенні розміру заборгованості зі сплати аліментів, нарахованих з 06 жовтня 2009 до 01 травня 2017, за несплату якої стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, взято до уваги розрахунок заборгованості по аліментах від 15 грудня 2017 № 09-13/В-7/, відповідно до якого старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Ільницькою О.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-123/09, виданого 23 жовтня 2009 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2009 і до досягнення дитиною повноліття. Боржнику ОСОБА_3 нарахована заборгованість зі сплати аліментів до вказаного виконавчого листа станом на 01 грудня 2017 в сумі 8 941,33 євро та 248,45 гривень.

Також судом стягнено пеню, яка дорівнює 100% заборгованості розміру усієї заборгованості, а саме: 8 941,33 євро та 248,45 грн пеня за прострочення сплати аліментів, нарахованих з 06 жовтня 2009 до 01 травня 2017, стягнення яких не проводилось, відповідно, до 28 листопада 2019 року.

Вказане рішення набрало законної сили 06 серпня 2020 року.

Відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 червня 2019 по справі № 442/3666/19 судом при розгляді матеріалів скарги ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах боржника ОСОБА_3 на неправомірні рішення та дії державного виконавця в особі заступника начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мацюпи Андрія Адамовича, стягувач ОСОБА_1 , встановлено, що 14 січня 2019 на виконання ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 28 листопада 2018, державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 07 жовтня 2007 06 жовтня 2009.

29 січня 2019 державним виконавцем здійснено уточнений розрахунок заборгованості по аліментах з 07 жовтня 2007 06 жовтня 2009, так як при складанні 14 січня 2019 розрахунку було пропущено період з жовтня 2007 року по грудень 2008 року.

Судом зроблено висновок, що із досліджених матеріалів справи вбачається, що дії державного виконавця повністю відповідають вимогам Закону України „Про виконавче провадження, так як вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, а тому підстав для задоволення скарги не має.

Таким чином даною ухвалою не скасовано розрахунок Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Львівської області, відповідно до якого сума заборгованості по сплаті аліментів складає на 14 січня 2019 за 2007 2008 роки в сумі 4 521,88 євро в гривнях становить 146 825,40 грн, за 2009 рік в сумі 3 606,88 грн.

Виходячи з вищенаведеного, положень сімейного законодавства та Закону України „Про виконавче провадження у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам підтверджено рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 лютого 2020 та ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 червня 2019, а права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. Доказів іншого суду не надано.

З тих підстав відсутня необхідність на стадії апеляційного провадження втрете направляти судове доручення про надання правової допомоги до компетентних органів Королівства Іспанії щодо встановлення дійсних доходів та майнового стану ОСОБА_3 .

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки немає підстав вважати порушеним право ОСОБА_1 на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.ст. 194-195 СК України, ст. 71 Закону України „Про виконавче провадження„.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.