ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2966/19
Провадження №2/477/161/20
УХВАЛА

12 березня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка первісно звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також право власності на земельну ділянку, площею 0,20 га, виділену для його будівництва та обслуговування, за тією ж адресою, з яких Ѕ частину будинку та ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а інші Ѕ частину будинку та ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказувала, що нотаріально оформити спадщину не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ на будинок відсутній, а на земельну ділянку втрачений.

Ухвалою суду від 13 грудня 2019 року підготовче провадження в справі було завершено і справа призначена до судового розгляду.

В подальшому позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог. В ній вона просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 на три земельні ділянки площами 2,9998 га, 1,0062 га, 0,7737 га, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Вказувала, що після подання позову виявила ще державні акти на вказані земельні ділянки, але нотаріус роз`яснила про неможливість їх оформлення в нотаріальному порядку, оскільки їх серія та номери не читаються, що було викликано їх недбалим збереженням.

Посилаючись на положення ст. 43 ЦПК України просила прийняти збільшені вимоги.

В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином.

Суд перевіривши матеріали справи та подане клопотання, прийшов до наступного висновку.

Статтею 49 КПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 Кодексу, позивач також вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З врахуванням того, що заява позивачки зі збільшеними позовними вимогами, хоча й подана після завершення підготовчого судового засідання, але заявлені в ній вимоги тотожні з первісними позовними вимогами та взаємопов`язані, оскільки також стосуються спадкування майна після смерті матері, і розгляд справи по суті не був розпочатий, тому суд вважає, що ця заява може бути прийнята судом до розгляду.

За викладеного, керуючись ст.ст. 49, 258, 259 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивачки про збільшення позовних вимог від 12 березня 2020 року про визнання права власності на земельні ділянки площами 2,9998 га, 1,0062 га,

0,7737 га прийняти до розгляду з первісним позовом.

Копію ухвали зі збільшеними вимогами направити відповідачу і надати йому строк у 15-ть днів з дня отримання для подання відзиву на неї; надати позивачу 5-ть днів з дня отримання відзиву на подання відповіді на нього; надати відповідачу строк у п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні оголосити перерву до 06 квітня 2020 року 15:30.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В.Козаченко