У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

10.12.2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Єпішин Ю.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

09.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

08.12.2020 року позивач ОСОБА_3 подав заяву в якій просив забезпечити позов шляхом:

- накладення арешту на майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу ВАО 253151 від 27.08.2003 року, виданого приватним нотаріусом Нестерович О.І., що зареєстровано в реєстрі під № 4897 та приміщення кафе, загальною площею 125,8 кв.м., приміщення 1-12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ВКР 319602 від 24.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом м. Херсона Зоріною Н.В., що зареєстровано в реєстрі під № 4526;

- заборонити суб`єктам реєстраційних дій, в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів та суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з нерухомим майном, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень, їх припиненням, відміною, скасуванням та вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав стосовно майна - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу ВАО 253151 від 27.08.2003 року, виданого приватним нотаріусом Нестерович О.І., що зареєстровано в реєстрі під № 4897 та приміщення кафе, загальною площею 125,8 кв.м., приміщення 1-12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ВКР 319602 від 24.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом м. Херсона Зоріною Н.В., що зареєстровано в реєстрі під № 4526.

Заява обґрунтована тими обставинами, що підставами для забезпечення позову є те, що невжиття таких заходів може призвести до утруднення виконання рішення суду. Невжиття забезпечення позову, може призвести до втрати майна, шляхом реалізації майна та ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а якщо на той час, необхідно буде проводити процедуру повороту виконання судового рішення, що значно утруднить весь процес.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень наданих в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу ВАО 253151 від 27.08.2003 року, виданого приватним нотаріусом Нестерович О.І., що зареєстровано в реєстрі під № 4897 та приміщення кафе, загальною площею 125,8 кв.м., приміщення 1-12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ВКР 319602 від 24.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом м. Херсона Зоріною Н.В., що зареєстровано в реєстрі під № 4526.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Наявність існуючої реальної загрози невиконання чи утруднення виконання постановленого рішення суду по суті спору, щодо зазначеного майна ґрунтується виключно на припущеннях заявника ОСОБА_1 оскільки на час розгляду заяви не підтверджена належними та допустимим доказами.

Відтак, заявник не обґрунтував належним чином необхідність вжиття вказаних заходів забезпечення позову і не зазначив причини, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову та не довів співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Суд звертає увагу, що вищевказані обставини не позбавляють позивача права звернутись до суду із заявою про забезпечення позову в інший спосіб та обрати спосіб забезпечення позову відповідно до вимог ЦПК України, а саме ст. ст. 150-152 ЦПК України, оскільки таке право передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України на будь - якій стадії розгляду справи.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.М. Єпішин