Справа № 199/5552/20
(2/199/2138/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

30.11.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Ковтун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтуванні заявлених позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 20.05.2002 року за реєстровим №2-1029, згідно з яким все своє майно заповідала позивачу ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0936 га, на якій розташоване домоволодіння по АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:284:0002, на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 07.10.1999 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 16.09.1999 року №1953.

Позивачем ОСОБА_1 подано до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №1/2020.

07 серпня 2020 року ОСОБА_1 Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстроване в реєстрі за №1-623.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В. від 20.08.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0936 га, на якій розташоване домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Постанова вмотивована тим, що державний акт на право приватної власності на землю від 07.10.1999 року, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 16.09.1999 року №1953 на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 , має пошкодження, а отримати дублікат неможливо через пожежу, яка відбулась у 2008 році в архіві відділу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, внаслідок якої знищено всю наявну документацію із землеустрою.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0936 га, кадастровий №:01:284:0002, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилися, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Представник Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 16.12.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7).

30.05.2002 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №2-1028, яким заповіла позивачу ОСОБА_1 , все належне їй майно після її смерті (а.с.24).

З метою оформлення спадкових прав позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар Інни Віталіївни із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ..

07.08.2020 року ОСОБА_1 Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстроване в реєстрі за №1-623(а.с.10).

Також постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В. від 20.08.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0936 га, на якій розташоване домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Постанова вмотивована тим, що державний акт на право приватної власності на землю від 07.10.1999 року, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 16.09.1999 року №1953 на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 , має пошкодження, а отримати дублікат неможливо через пожежу, яка відбулась у 2008 році в архіві відділу у м.Дніпрі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, внаслідок якої знищено всю наявну документацію із землеустрою (а.с.76).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи(ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_2 , яка є власником земельної ділянки площею 0,0936 га, на якій розташоване домоволодіння по АДРЕСА_1 , та право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку ніким не оспорюється, однак у встановленому законом порядку спадкоємець не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0936 га, кадастровий №:01:284:0002, що належала померлій ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому позивач обрав вірний спосіб захисту своїх прав, у зв`язку з чим суд вважає позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0936 га, кадастровий №:01:284:0002, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1222, 1223, 1235 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0936 га, кадастровий №:01:284:0002, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Дніпровська міська рада, , місцезнаходження: м.Дніпро, пр. Д.Яворницького,75.

Третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м.Дніпро, вул. Радистів, 8.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10.12.2020 року.

Суддя