СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 755/14616/18

пр. № 2/759/416/20

27 лютого 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2018 р. позивач звернулася до суду із вищезазначеними позовними вимогами, просить суд позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_4 , зобов`язати орган реєстрації актів цивільного стану Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації внести відповідні зміни до свідоцтва про народження ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 06.02.2018 відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України з підстав того, що в результаті умисних дій відповідача настала смерть ОСОБА_5 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , а відповідач є батьком малолітньої дитини, внаслідок чого на даний час дитина проживає з батьками ОСОБА_5 мати якої є опікуном, за таких обставини відповідач не може бути батьком малолітньої ОСОБА_4 та згідно вимог норм ст. 64 СК України має бути позбавлений батьківських прав.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.10.2018 цивільну справу №755/14616/18 передано за територіальною підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 34).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.11.2018 вказану цивільну справу прийнято до свого провадження та розпочато підготовче засідання (а.с. 37).

27.03.2019 ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито (а.с. 43).

30.01.2020 на підставі заяви відповідача по справі було постановлено ухвалу про проведення відеоконференції у приміщенні за адресою: 08289, Київська область, смт. Гостомель, вул. Мирна, 3 для участі у ній відповідача (засудженого) ОСОБА_3 (а.с. 61).

Проведення відеоконференції у приміщенні за адресою: 08289, Київська область, смт. Гостомель, вул. Мирна, 3 для участі у ній відповідача (засудженого) ОСОБА_3 не відбулося через невихід на зв`язок зазначеної установи.

Позивач та її представник у судовому засідання позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені позовній заяві, просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 62).

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 10.02.2020 подала суду висновок позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що 06.02.2018 на підставі вироку апеляційного суду Чернігівської області визнано винним у вчиненні кримінального праовпорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі (а.с. 8-19).

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва про народження батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 20).

На підставі розпорядження №823 від 29.12.2016 встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено громадянку ОСОБА_1 опікуном для малолітньої дитини та доручено опікуну зареєструвати малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , кімнати № 1 , 2 (а.с. 23 -24).

Згідно висновку ССД Дніпровської РДА у м. Києві від 20.08.2018 №99 про стан утримання, навчання та виховання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ї опікуна ОСОБА_1 за 2017-2018 встановлено, що служба у справах дітей вважає, що виховання малолітньої дитини в сім`ї опікуна є доцільним та відповідає її інтересам (а.с. 21, 22).

Відповідно до висновку 03-02-2020 №103/864/41/3 ООП Дніпровської РДА у м. Києві визнано за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав того, що батько дитини ОСОБА_3 з 2016 р. з донькою не проживає, вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться її життям та здоров`ям, інтересами, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку, матеріально не допомагає. Вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 06.02.2018 його визнано винним в учиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі. До вчинення ним злочину громадянин не працював, вів аморальний спосіб життя, не мав бажання виконувати свої батьківські обов`язки (а.с. 65, 66).

Відповідно до ст. 121 СК України права і обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому в установленому законом порядку. Саме на батьків покладається відповідальність за виховання дітей, захист їх прав та інтересів, турботу про здоров`я, фізичний, психічний, духовний і моральний розвиток дитини.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України, Постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В пункті 16 цієї постанови йде мова про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, з аналізу правових норм, які регулюють вказані правовідносини, вбачається, що для позбавлення батьківських прав необхідним фактом є те, що особа має реальну можливість виконати свої батьківські обов`язки, але не вчиняє для цього відповідних дій, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, на підставі чого надав згоду на позбавлення його батьківських прав.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Отже, підсумовуючи наведене, оцінюючи з`ясовані обставини справи, що перевірені представленими доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вказаного позову, оскільки відповідач не виконує покладені на нього батьківські обов`язки щодо своєї неповнолітньої дитини.

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що в грошовому еквіваленті становить 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись вимогами Закону України «Про охорону дитинства»; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав»; ст. 121, 150, 164, 166 СК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №1982 від 03.07.2015 звідки виключити інформацію про батька дитини ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) судовий збір по справі у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 04.03.2020.