Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2-н/711/223/20
Справа №711/1586/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2020 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М., розглянувши заяву Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за водопостачання та водовідведення,-
Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних в сумі 6583 грн. 92 коп.
Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного:
статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Згідно з п. 5 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається, що заявник звернувся з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті комунальних послуг (водопостачання та водовідведення), яка станом на 01.01.2020 року становить в розмірі 6584 грн. 92 коп. При цьому, за даними розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_1 абонента ОСОБА_1 вбачається, що в січні 2017 року вже існувала заборгованість в розмірі 3377 грн. 28 коп., тобто заявлена вимога про стягнення заборгованості за період, який перевищує позовну давність.
А тому, згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.
Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 163, 165, 166, 260-261, 353-355 ЦПК України, суддя, -
Роз`яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений 13.03.2020 року.
Суддя: В. М. Скляренко