Провадження № 2/522/1573/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

10 березня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря Полегенького В.С.,

розглянувши у загальному позовному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття арешту з належного ОСОБА_2 на праві власності нерухомого майна, а саме: квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

В позовній заяві позивач посилається на те, що позивачеві, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі дублікату свідоцтва про право власності № 018753 від 10.06.2002 р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 11.05.2010р., належить на праві власності об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 30405914, а саме: квартира, за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконанні в Другому Приморському відділі державної виконавчої служби м. Одеса перебував виконавчий лист №5017/3022/2012 від 04.01.2013 р. (ВП № 39708194), виданий Господарським судом Одеської області про стягнення солідарно з позивача на користь Затоківської селищної ради заборгованості в розмірі 315 789,19 грн.

Згідно інформації з Реєстру, на підставі постанови № В-12/920 від 22.10.2013р., виданої Другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ (згідно наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2015р. № 979/5 на теперішній час - Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса) - накладено арешт на належне позивачу еерухоме майно. Номер запису про обтяження 3291118.

18.04.2016 р. державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Ковтун Л.Ю. в рамках ВП 39708194, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.4 ч,1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

11.07.2019р. позивач звернулась із заявою про зняття арешту з нерухомого майна до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області.

15.11.2019р. позивачем було отримано відповідь на заяву від 11.07.2019р. за підписом Головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Крецул В А, згідно якої матеріали ВП № 39708194 було знищено у порядку, передбаченому законодавством. На теперішній час нерухоме майно з-під арешту не звільнено, заходи примусового виконання не знято.

Оскільки відповідач самостійно вирішити питання про скасування арешту не має можливості, тому позивач звернулась за захистом своїх прав до суду.

В судове засідання сторони з`явились, представник позивача ОСОБА_3 на задоволенні позову наполягала, представник відповідача ОСОБА_4 у суді проти задоволення позову заперечувала, про що надала відзив на позовну заяву про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з арешту та просила суд відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі дублікату свідоцтва про право власності № 018753 від 10.06.2002 р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 11.05.2010р., належить на праві власності об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 30405914, а саме: квартира, за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконанні в Другому Приморському відділі державної виконавчої служби м. Одеса перебував виконавчий лист №5017/3022/2012 від 04.01.2013 р. (ВП № 39708194), виданий Господарським судом Одеської області про стягнення солідарно з позивача на користь Затоківської селищної ради заборгованості в розмірі 315 789,19 грн.

Згідно інформації з Реєстру, на підставі постанови № В-12/920 від 22.10.2013р., виданої Другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ (згідно наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2015р. № 979/5 на теперішній час - Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса) - накладено арешт на належне позивачу еерухоме майно. Номер запису про обтяження 3291118.

18.04.2016 р. державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Ковтун Л.Ю. в рамках ВП 39708194, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.4 ч,1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

11.07.2019р. позивач звернулась із заявою про зняття арешту з нерухомого майна до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області.

15.11.2019р. позивачем було отримано відповідь на заяву від 11.07.2019р. за підписом Головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Крецул В А, згідно якої матеріали ВП № 39708194 було знищено у порядку, передбаченому законодавством. На теперішній час нерухоме майно з-під арешту не звільнено, заходи примусового виконання не знято.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно приписів 4.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15 травня 2013 року вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" (2016 року) у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Позивач має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена такої можливості у зв`язку з накладенням арешту на належне їй нерухоме майно. Таким чином, арешт накладений на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 порушує право власності позивача.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Занаведених обставин, суд доходить висновку, що позов є законним і обґрунтованим, в звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття арешту з майна задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття арешту з належного ОСОБА_2 на праві власності нерухомого майна, а саме: квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 16.03.2020 року.

Суддя А.В. Науменко

10.03.20