ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року

м.Суми

Справа №592/13355/19

Номер провадження 22-ц/816/685/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2019 року у складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене в м.Суми, повний текст якого складено 23 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в:

30 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «ТАСКОМБАНК», в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ №532-к від 29.07.2019 р., яким її звільнено у зв`язку зі скороченням штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України, поновити її на роботі на посаді заступника директора з операційної роботи Сумського відділення №51 АТ «ТАСКОМБАНК», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день поновлення на роботі, заборгованість із заробітної плати за суміщення посад та виконання додаткових обов`язків у розмірі 240000 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що згідно з наказом №366-к від 20.10.2015 року її було прийнято на роботу на посаду заступника директора відділення з операційної роботи Сумського відділення №51 Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК». З вересня 2016 року в штат відділення було прийнято директора Сумського регіону і на підставі зазначеного наказу виникла необхідність у здійсненні позивачем додаткових функцій по сумісній посаді персонального менеджера та експерта з обслуговування VIP клієнтів, які не передбачались її посадовою інструкцією. Зазначала, що за додаткове навантаження та виконання додаткових обов`язків із обслуговування клієнтів VIP мала право на отримання доплати до своєї заробітної плати на підставі п. 3.12 Колективного договору, чого відповідач не робив та коштів за суміщення посад не доплачував, а тому утворилась заборгованість із заробітної плати. За період з жовтня 2016 року по час звільнення вона виконувала додаткові обов`язки та вважала, що мала отримувати оплату. Розмір заборгованості відповідача перед нею за 27 місяців становить більш 200 000 грн. із розрахунку 8000,00 грн. на місяць ставки окремого працівника, обов`язки якого за суміщенням виконувала.

30.05.2019 р. вона отримала наказ № 123-од про внесення змін до організаційної структури та штатного розпису мережі АТ «ТАСКОМБАНКу» із якого вбачалось, що з метою підвищення ефективності роботи регіональної мережі АТ «ТАСКОМБАНКу» вводиться з 01.06.2019р. до організаційної структури та штатного розпису мережі Банку посада заступника директора відділення, директорам відділень банку в термін до 07.06.2019р. необхідно визначитись з кандидатами на посаду заступника директора відділення та надати належним чином оформлені службові записки про переведення працівника на дану посаду, виводиться з 01.08.2019р. зі штатного розпису мережі банку посада заступника директора відділення з операційної роботи (п. 3 наказу) та інші.

30.05.2019 р. вона отримала попередження відповідно до якого її попередили про скорочення посади заступника директора відділення з операційної роботи Сумського відділення № 51 АТ «ТАСКОМБАНК», яку вона обіймала та наступне звільнення з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 31.07.2019 р. Інформація про вакантні посади буде надана у разі їх наявності.

Станом на 31.05.2019 р. штатний розпис АТ «ТАСКОМБАНК» Сумське відділення № 51 передбачав наявність лише одного заступника директора з операційної роботи і цю посаду займала вона. З часу попередження про скорочення штату її жодного разу не запропонували вакантної посади, а 31.07.2019р. її, як заступника директора відділення з операційної роботи Сумського відділення № 51 звільнено на підставі наказу № 532-к від 29.07.2019 р. у зв`язку зі скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України, підставою звільнення вказано: наказ № 123-од від 30.05.2019р., попередження про скорочення посади від 30.05.2019р.

Вважаючи, що звільнення з посади і сам наказ про звільнення є протиправним, незаконним та безпідставним, оскільки після попередження про скорочення штату їй не запропонували жодної посади, фактично скорочення її посади не відбувалось, просила її позов задовольнити.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Наказ № 532-к від 29.07.2019 року відповідно до якого ОСОБА_1 , заступника директора з операційної роботи Сумського відділення № 51 АТ «ТАСКОМБАНК» звільнено у зв`язку зі скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора з операційної роботи Сумського відділення № 51 АТ «ТАСКОМБАНК».

Стягнуто з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.08.2019 року по 12.12.2019 року у розмірі 92282 грн. 62 коп.

Стягнуто з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за суміщення посад та виконання додаткових обов`язків у розмірі 240000 грн. 00 коп.

Стягнуто з АТ «ТАСКОМБАНК » судовий збір у розмірі 3322 грн. 83 коп. в прибуток держави.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2020 року включено в резолютивну частину повного тексту рішення абзац «Стягнути з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2019 року АТ «ТАСКОМБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильну оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що скорочення штату працівників АТ «ТАСКОМБАНК» відбулося внаслідок прийнятого наказу АТ «ТАСКОМБАНК» №123-од «Про внесення змін до організаційної структури та штатного розпису мережі АТ «ТАСКОМБАНК» від 30 травня 2019 року, відповідно до якого відбулися зміни саме в організації виробництва і праці шляхом ліквідації посади позивача та введення нової посади у штаті з відповідною зміною вимог, специфіки та умов праці. В наказі зазначено, що ці зміни здійснено з метою підвищення ефективності роботи регіональної мережі АТ «ТАСКОМБАНК». Зазначає, що відповідачем дотримані строки попередження позивача про наступне вивільнення; в період з 30 травня 2019 року по 01 серпня 2019 року були відсутні в штатному розписі рівні вакантні посади, які можливо було запропонувати ОСОБА_1 . Вважає, що вакантна посада заступника директора Сумського відділення №51 не могла бути запропонована позивачу, оскільки ОСОБА_1 не володіла достатнім рівнем досвіду та навичок здійснення функцій продажу продуктів Банку, що власне становило 50 відсотків функціоналу на посаді заступника директора відділення. Доводить, що за виконання роботи, яка не передбачена її посадовою інструкцією позивач отримувала щомісячну винагороду, тому висновки суду про те, що позивач виконувала обов`язки персонального менеджера та експерта з обслуговування VIP клієнтів і повинна була отримувати щомісячну доплату в розмірі 8000,00 грн не відповідають дійсності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Молібог Ю.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника АТ «ТАСКОМБАНК» - адвоката Долгополої І.С., яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти скарги ОСОБА_1 та її представника - адвоката Молібог Ю.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 наказом №366-к від 20 жовтня 2015 року прийнята на роботу з 21 жовтня 2015 року на безстроковий термін на посаду заступника директора відділення з операційної роботи Сумського відділення №51. Наказом №532-к від 29 липня 2019 року її звільнено з посади заступника директора відділення з операційної роботи Сумського відділення №51 з 31 липня 2019 року на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штату працівників та підставою вказано: наказ №123-од від 30 травня 2019 року, попередження про скорочення посади від 30 травня 2019 року (а.с. 44).

Наказом №123-од від 30 травня 2019 року «Про внесення змін до організаційної структури та штатного розпису мережі АТ «ТАСКОМБАНК» з метою підвищення ефективності роботи регіональної мережі АТ «ТАСКОМБАНК» введено з 01 червня 2019 року до організаційної структури та штатного розпису мережі Банку посаду заступника директора відділення та директорам відділень Банку в термін до 07 червня 2019 року наказано визначитися з кандидатами на посаду заступника директора відділення та надати належним чином оформлені службові записки про переведення працівників на дану посаду. Виведено з 01 серпня 2019 року зі штатного розпису мережі Банку посаду заступника директора відділення з операційної роботи. В термін до 01 серпня 2019 року передано функціонал по операційній діяльності заступникам директорів відділень. При цьому визначено розподіл функціоналу таким чином що 50% робочого часу заступник директора відділення виконує функції продажу продуктів Банку та 50% робочого часу функції по операційній діяльності. Начальнику учбового центру ОСОБА_2 в термін до 01 липня 2019 року наказано організувати та провести навчання заступників директорів відділень продажам продуктів роздрібного бізнесу та функціям з операційної діяльності. Керівникам бізнес-напрямків в термін до 14 червня 2019 року підготувати та передати на затвердження типову посадову інструкцію заступника директора відділення. Начальнику Управління документаційного забезпечення ОСОБА_3 довести наказ до відома керівників структурних підрозділів Банку.

У наказі не вказано з якої дати внести зміни до штатного розпису та не зазначено про вручення персонального повідомлення під підпис заступника директора з операційної діяльності про наступне звільнення з роботи та з якого числа, відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з даним наказом (а.с. 40).

Крім того, відсутній сам наказ «Про попередження про звільнення» про наступне звільнення і лише є попередження на підставі наказу №123-од від 30 травня 2019 року, у якому не зазначено про вручення персонального повідомлення під підпис заступника директора з операційної діяльності і у попередженні зазначено, що інформація про вакантні посади в АТ «ТАСКОМБАНК» буде надана у разі їх наявності, хоча у наказі №123-од від 30 травня 2019 року зазначено про введення з 01.06.2019 року до організаційної структури та штатного розпису мережі Банку посаду заступника директора відділення.

На свій лист від 29 липня 2019 року позивач отримала від відповідача відповідь із якої вбачається, що за період з 31.05.2019р. і по 08.08.2019р. (дата надання відповіді на лист) в Сумському відділенні № 51 АТ «ТАСКОМБАНК» нікого не призначили на посаду заступника директора Сумського відділення № 51 АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с. 46).

Із службової записки про переведення працівника вбачається, що було запропоновано перевести ОСОБА_4 з посади фінансового консультанта по роботі з клієнтами на посаду заступника директора відділення Сумського відділення №51 та на підтвердження цієї службової записки надана заява ОСОБА_4 на переведення його як фінансового консультанта відділу по роботі з клієнтами малого та середнього бізнесу Сумського відділення №51 з 01 серпня 2019 року, що свідчить про наявність вакантної посади (а.с.112,113).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача на підставі п.1 ст.40 КЗпП України є незаконним, тому вона підлягає поновленню на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Частиною третьою статті 49-2 КЗпП України передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Важливою умовою при звільнені працівника на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України є неможливість перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу, що передбачене частиною другою вказаної статті.

Тобто, звільнити працівника у зв`язку зі скороченням штату та/або чисельності працівників, можна тільки у випадку, якщо його не можливо за наявності його згоди перевести на іншу роботу.

Відповідно до Наказу № 123-ОД від 30 травня 2019 року «Про внесення змін до організаційної структури та штатного розпису мережі АТ «ТАСКОМБАНК» введено з 01 червня 2019 року посаду заступника директора відділення, а посаду заступника директора з операційної роботи виведено з 01 серпня 2019 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що посада заступника директора є рівнозначною посадою, яка була вакантна на час звільнення позивача, тому відповідач мав запропонувати цю посаду ОСОБА_1 , щоб не допустити порушення її прав.

Так, зі змісту посадової інструкції заступника директора відділення з операційної роботи Сумського відділення №51 АТ«ТАСКОМБАНК» (а.с.11-18) та посадової інструкції заступника директора відділення (а.с. 190-196) вбачається, що вимоги до працівника на посаду заступника директора відділення такі ж, як були до заступника директора відділення з операційної роботи, яку займала позивач та подібні посадові обов`язки, тому суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що цю посаду відповідач повинен був запропонувати позивачу.

Доводи апеляційної скарги про відсутність рівних вакантних посад, які можливо було запропонувати позивачу, а також те, що ОСОБА_1 не володіла достатнім рівнем досвіду та навичок для роботи на посаді заступника директора є безпідставними та суперечать матеріалам справи.

Відповідач не надав доказів змін в організації виробництва і праці та того, що була необхідність в скороченні посади позивача.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із заробітної плати за суміщення посад та виконання додаткових обов`язків, суд першої інстанції, оцінивши надані по справі докази, виходив з того, що за додаткове навантаження та виконання додаткових обов`язків за посадою персонального менеджера та експерта з обслуговування VIP клієнтів позивач мала право на отримання доплати до своєї заробітної плати на підставі п. 3.12 Колективного договору, яку відповідач їй не виплачував.

Такий висновок відповідає встановленим судом обставинам.

Так, 02 липня 2016 року головою правління АТ «ТАСКОМБАНК» був виданий Наказ № 432/4 «Щодо обслуговування клієнтів VIP вертикалі на відділеннях де не представлена VIP-сітка», з якого вбачається, що з 04.07.2016 обслуговування клієнтів сегментів VIP-corporate та Private banking на відділеннях, де не представлені експерти з обслуговування VIP-клієнтів, здійснювати заступником директора відділень з операційної роботи, згідно Додатку №1, де вказано прізвище ОСОБА_1 , яка повідомила про те, що додаткових функцій по сумісній посаді персонального менеджера та експерта з обслуговування VIP клієнтів не передбачаються її посадовою інструкцією і відповідно до додатку до зазначеного наказу передбачались доплати до посадового окладу за встановленими ставками.

Позивач на підставі цього наказу повинна була здійснювати відкриття рахунків клієнтів та подальше їх супроводження. В результаті покладення додаткових обов`язків позивач звернулась до керівництва, зокрема директора регіону, усно, а потім із листом по електронній пошті в якому виразила свою незгоду, так як ці обов`язки мав виконувати інший працівник за окремою штатною одиницю із встановленим окладом. У відповідь на листи керівництвом відповідача було зазначено, що у випадку невиконання додатково покладених обов`язків позивач має звільнитись та шукати собі нову роботу (а.с.22-24).

08 серпня 2017 року позивач отримала службову записку із якої вбачалось, що обслуговування клієнтів VIP вертикалі на відділеннях де не представлені VIP бізнес мала здійснювати заступник директора Сумського відділення № 51 з операційної роботи (а.с.25).

11 серпня 2017 року позивач звернулась до відповідача із листом в якому зазначила, що покладення додаткових обов`язків є безпідставним та вказані обов`язки має виконувати інший працівник. Посаду експерта/ персонального менеджера з обслуговування VIP-клієнтів додатково можливо було ввести до штатного розпису. На вказану посаду розроблялась посадова інструкція та пізніше, на вказану посаду у Сумському відділенні № 51, де працювала позивачка, був прийнятий на роботу працівник.

У серпні 2017 року VIP клієнтів почав залучати не тільки директор регіону, а й департамент по роботі з VIP клієнтами комерційного напрямку з м. Києва, тобто позивач мала обслуговувати VIP клієнтів не тільки зі свого регіону (територіального розташування), а й з інших регіонів України, що передбачало додаткову оплату. Позивач звернулася до свого керівництва, Операційного директора, в Головний Банк, з листом, в якому виразила свою незгоду в додатковому навантаженні. У відповідь на листи керівництвом відповідача було запропоновано написати заяву за власним бажанням, так як такий працівник їм не потрібен.

31 жовтня 2017 року відповідачем виданий наказ в якому визначалась організаційна структура регіональної мережі та зони відповідальності, підпорядкування та алокація витрат, організаційна структура регіонально мережі, типова організаційна структура відділення (де передбачалась окрема посада заступника директора відділення з корпоративних клієнтів та VIP бізнесу), схема адміністративно-функціонального управління мережею. Відповідно до зони відповідальності заступник директора з операційної діяльності забезпечує якісне виконання операційних функцій, забезпечує контроль за касовою роботою на відділенні, забезпечує дотримання вимог внутрішніх нормативів банку, нормативних документів Національного банку і законів України, забезпечує виконання планових показників касового підрозділу відділення, забезпечує надання якісних послуг клієнтам банку, організовує роботу команди підпорядкованого підрозділу. Тобто, фактично, посадові обов`язки Позивача не зазнали змін та належним чином додатково покладені обов`язки по обслуговуванню VIP клієнтів до посадової інструкції позивача так і не внесені (а.с. 30-34).

Відповідно до п. 3.12 Колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом АТ «ТАСКОМБАНК» з додатками, при суміщенні працівником роботи іншої кваліфікації, проводиться доплата даному працівникові, якщо виконання цих обов`язків не зазначено в посадовій інструкції. Доплата за суміщення посад або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюється наказом Голови правління Банку та може досягати 100% окладу вакантної посади. Не підлягає додатковій оплаті виконання керівником структурного підрозділу обов`язків свого підлеглого працівника.

Судом встановлено, що суміщення посад у позивача відбувалось із листопада 2016 року по вересень 2018 року (23 місяці) та з січня 2019 року по серпень 2019 року (7 місяців), оскільки в цей час вона виконувала роботу, яка не відноситься до її посадових обов`язків та не передбачалась посадовою інструкцією.

Відповідно до листа директора з управління персоналом АТ «ТАСКОМБАНК» розмір посадового окладу на посадах персонального менеджера та експерта з обслуговування VIP кліентів, в залежності від регіону та рівня навантаження (з супроводженням більше 20 VIP кліентів) в період з 02.07.2017 р. по 31.07.2019 р. складав: мінімальний 4000 грн., максимальний 10630 гр., але на підставі наказу №452/4 від 02.07.2016 року за обслуговування клієнтів сегменту VIP ОСОБА_1 отримувала лише щомісячну винагороду різного розміру від 500 грн. до 2000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що за суміщення працівником роботи позивач мала отримувати не одноразові виплати в розмірі від 500 до 2000 грн., а щомісячну доплату в розмірі 8000,00 грн за виконання обов`язків за посадою персонального менеджера та експерта з обслуговування VIP клієнтів. В подальшому, саме таку заробітну плату отримувала особа - персональний менеджер з обслуговування VIP клієнтів ОСОБА_5 .

Доводи апеляційної скарги про те, що за виконання роботи, яка не передбачена її посадовою інструкцією позивач отримувала щомісячну винагороду і не має права на щомісячну доплату в розмірі 8000,00 грн є безпідставними.

Як встановлено судом, суміщення посад у позивача відбувалось із листопада 2016 року по вересень 2018 року (23 місяці) та з січня 2019 року по серпень 2019 року (7 місяців). При посадовому окладі для цієї посади 8000,00 грн. на місяць, відповідач мав сплатити позивачу при звільненні 240000,00 грн. (30 місяців по 8000,00 грн/міс). За таких обставин, суд обґрунтовано вважав, що зазначена сума є заборгованістю відповідача перед позивачем та підлягає стягненню в судовому порядку.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук