Провадження № 2/947/4322/20
09.12.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків Олени Василівни,
секретаря судового засідання - Макаренко Ганни Володимирівни,
13.10.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду у сумі 120060,00 грн.; витрати на складання висновку судового експерта №200408 від 13.04.2020 року у розмірі 2000 грн.; моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; суму судового збору у розмірі 1270, 60 грн.
Ухвалою від 25.10.2020 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
09.12.2020 року представником позивача адвокатом Дімогловим О.І. до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 правом на надання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав, повідомлявся відповідно до вимог ЦПК України за місцем реєстрації.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 27.03.2020 року о 18 год. 10 хв., відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_2 , по автодорозі М-15 Одеса-Рені 51 км+700 м, порушив правила вимоги п. 13.3 «Правил дорожнього руху України», не дотримався безпечного інтервалу в момент зустрічного роз`їзду, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мітцубісі», державний номер НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, під керуванням ОСОБА_4 , зятя позивача, від чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, в результаті чого позивачу, як власниці автомобіля «Мітцубісі» спричинена моральна та матеріальна шкода. На підставі викладеного позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
27.03.2020 року о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Форд», н/з НОМЕР_2 , по автодорозі М-15 Одеса-Рені 51 км. + 700м., не дотримався безпечного інтервалу в момент зустрічного роз`їзду, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мітцубісі», н/з НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.3 «Правил дорожнього руху України».
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України /а.с.8/.
Крім того, у постанові зазначено, що ОСОБА_5 вину визнав.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.
В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На підтвердження ушкодження рухомого майна ОСОБА_1 внаслідок ДТП, що стало підставою спричинення відповідачем матеріальної та моральної шкоди позивачу, судом досліджено:
- Висновок №200408 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , від 13.04.2020 року, складений судовим експертом ОСОБА_6 /а.с.22-33/;
- Ремонтна калькуляція № 200408 від 08.04.2020 року /а.с.34-38/;
- Фототаблиці № 1-№ 11 до висновку №200408 експертного автотоварознавчого дослідження /а.с.39-49/.
Стороною позивача на підтвердження вимог суду надано:
- щодо відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої відповідачем внаслідок ДТП - копія рахунку на оплату № МСВ00000062 від 08.10.2020 року /а.с.66/;
- щодо відшкодування витрат на складання висновку судового експерта копія рахунку-фактури № 200408 від 08.04.2020 року /а.с. 21/ та копія квитанції до прибуткового касового ордеру№200408 від 08.04.2020 року /а.с. 17/.
Право власності позивача ОСОБА_1 на транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2007 року випуску, підтверджується техпаспортом НОМЕР_4 , виданим ТСЦ 5152 /а.с.69-70/.
Крім того, судом була досліджена копія листа вих. №028/28 від 26.05.2020 року СК «GUARDIAN», відповідно до якого на момент ДТП 27.03.2020 року ОСОБА_5 мав діючого полісу цивільно-правової відповідальності. Згідно із договором АР/0017343 від 27.03.2020 року, строк дії поліса починається з 28.03.2020 року по 27.03.2021 рік./а.с. 16/.
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Статтею 13 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У пункті 1 Постанови № 4 Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року роз`яснено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.
Згідно із ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Таким чином, в ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що дорожньо-транспортна подія, яка відбулась 27.03.2020 року сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , внаслідок чого позивачу ОСОБА_1 була спричинена матеріальна школа.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені, а саме суд вважає доведеними в повному обсязі вимоги про відшкодування матеріальної шкоди.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд погоджується з доводами сторони позивача ОСОБА_1 стосовно завдання їй моральної шкоди діями відповідача ОСОБА_2 , проте суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві є завищеним, в зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню, а саме в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 3000,00 грн.
VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору та витрати на складання висновку судового експертапідлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 141, 265, 268, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166, 1188 ЦК України, суд,-
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення суду складено 21.12.2020 року.
Суддя Васильків О. В.