Провадження № 2/643/389/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 р. м.Харків

Московський районний суд м. Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення способу участі у вихованні онука,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити їй спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня в суботу з 12:00 години до неділі 20:00 години; два тижні в літній період за домовленістю між сторонами та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

В обґрунтування позову зазначила, що між її сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 25 липня 2015 року було зареєстровано шлюб. Рішенням суду від 21.06.2018 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6 , який є її єдиним онуком і проживає разом із відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 .

До того часу, як син з невісткою почали проживати окремо, між нею та невісткою зберігалися добрі відносини, вона спілкувалася з онуком, проводила з ним дозвілля, гуляла, купувала речі та іншим чином піклувалася про ОСОБА_7 . Але у зв`язку із виникненням тимчасових матеріальних труднощів вона перестала надавати матеріальну допомогу. Після чого невістка почала вчиняти перешкоди їй у спілкуванні з онуком.

Позивач неодноразово намагалася вирішити питання побачень з онуком мирним шляхом, але безуспішно. Відповідач налаштувала проти неї свою мати, після чого її провокували на відповідну негативну поведінку, безпідставно викликали поліцію та фіксували правопорушення, які вона начебто вчиняла. Вона має бажання брати активну участь у вихованні онука, піклуватися про нього, допомагати у всебічному розвитку дитини, та допомагати матеріально, у зв`язку із чим, вимушена звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Малихін С.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовну у повному обсязі. Надав відзив по справі, в якому зазначив, що фактично за змістом позовних вимог позивач, посилається лише на добрі відносини поки було фінансування з боку позивача. Провокація на негативну поведінку після припинення фінансування. Проте позивачем не наведено доказів добрих відносин та матеріальної допомоги. Посилання стосовно провокації негативної поведінки, також є безпідставними. До позову не додано жодного доказу, що свідчить про провокації зі сторони відповідача ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 неодноразово безпідставно агресивно поводилася як до відповідача ОСОБА_2 так і до свого рідного сина ОСОБА_5 . На протязі 2017-2018 років відповідач ОСОБА_2 неодноразово викликала патруль поліції за своєю адресою для захисту себе та свого малолітнього сина ОСОБА_7 . Так, за результатами однієї з конфліктних ситуацій, виниклої з ініціативи позивача, остання нанесла відповідачу тілесні ушкодження, які відповідно до висновків судово-медичної експертизи відносяться по ступеню тяжкості до легких тілесних ушкоджень. В зв`язку з чим за заявою ОСОБА_2 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Також 11.01.2018 року за місцем свого мешкання позивач ОСОБА_1 безпідставно нанесла своєму сину ОСОБА_5 тілесні ушкодження ножем, в наслідок чого останній опинився в лікарні.

Позивач ОСОБА_1 продовж 2018 року неодноразово з`являлася за місцем мешкання відповідача ОСОБА_2 , дискредитувала останню перед сусідами, неодноразово висловлювалася стосовно психічного стану відповідача та її матері, що начебто вони не мають права виховувати дитину та на необхідності відібрати у відповідача сина. Викладені обставини свідчать про безпідставність посилання позивача на провокацію її негативної поведінки, а навпаки, свідчать про безпідставну неадекватну негативну поведінку останньої.

Така поведінка позивача негативно впливає на психоемоційний стан малолітнього ОСОБА_7 . На даний час малолітній ОСОБА_7 потребує комплексного обстеження у психолога та логопеда. За таких обставин відповідач вважає, що перебування малолітнього ОСОБА_7 на одинці з позивачем, яка не вагаючись наносить тілесні ушкодження рідному сину за допомогою ножа, в будь-якому вигляді несе загрозу здоров`ю та життю хлопчика.

Представник третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без його участі. Суду наданий висновок щодо питання визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.07.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_6 . (а.с. 8,10)

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.06.2018 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано та встановлено, що з лютого 2017 р. шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують. (а.с.12)

Відповідач проживає разом із дитиною за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 є онуком позивача ОСОБА_1 .

Дані обставини визнаються учасниками справи і відповідно до положень ст. 82 ЦПК Украйни не підлягають доказуванню.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Сімейного кодексу України, ЗУ «Про охорону дитинства», міжнародними актами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, Конвенцією ООН про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року.

Положеннями ст. 257 Сімейного кодексу України закріплено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 159 СК України у разі якщо особа, з якою проживає дитина, чинить перешкоди тому, хто проживає окремо, але має право на спілкування та участь у вихованні дитини, суд за позовом такої особи визначає способи участі у вихованні (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їх спілкування.

Для визначення способів участі у вихованні необхідно встановити факт того, що особі чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

При розгляді справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися складні взаємовідносини, які є психотравмуючими для кожної із сторін даних правовідносин, що не заперечувала в судовому засіданні і сама позивач. В судовому засіданні, не погоджуючись із висновком Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради, вона просить надати можливість спілкування їй із онуком без присутності матері, внаслідок складності відносин між нею та колишньою невісткою.

За висновком Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.06.2019 р. №437 рекомендовано наступний спосіб участі ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_6 , визначити час: перша, третя субота місяця з 10:00 до 12:00; друга, четверта неділя місяця з 16:00 до 18:00; один день протягом тижня за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 . Зустрічі ОСОБА_1 з малолітнім онуком ОСОБА_6 повинні відбуватись у присутності матері дитини ОСОБА_2 .(а.с.91-93)

Факт конфліктних відносин між сторонами підтверджується також відповідачем, про що зазначено у відзиві на позов, та наданими нею доказами.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2017 року за №0007507 вбачається, що 22.12.2017 р. до Московського ВП надійшла заява ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_1 та раніше невідома жінка за місцем мешкання заявниці нанесли їй тілесні пошкодження (а.с.34).

За постановою слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області Толмачової Н.С. від 23.12.2017 р. проведена судово-медична експертиза Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи. За висновками даної експертизи у ОСОБА_8 мають місце легкі тілесні ушкодження, які могли бути отримані у термін, вказаний у постанові про призначення експертизи (39-40).

З протоколу допиту свідка ОСОБА_5 (сина позивача) від 12.01.2017 р. у кримінальному провадженні по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 вбачається, що свідок, який був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, надав покази щодо відомих йому обставин. Так, свідок ОСОБА_5 показав, що 18.12.2017 р. мати разом із своєю знайомою поїхали по місцю проживання ОСОБА_8 з метою побачення із онуком. Від матері йому стало відомо, що ОСОБА_8 в той день нанесла їй один удар по обличчю, на місце викликали поліцію. При цьому свідок показав, що мати неодноразово докоряла йому, що він не прикладає ніяких зусиль до того, щоб вона могла бачитися із онуком, в зв`язку з чим, 11.01.2018 р. у ході виниклого між ним та його сестрою конфлікту, мати нанесла йому безпричинно удар ножем у лікоть правої руки та у нижню частину спини. (а.с.37).

З листа Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області від 20.05.2019 р. № 260/41/14/022019 вбачається, що в період з 01.04.2019 р. по 16.05.2019 р. на спеціальну лінію «102» надходили неодноразові повідомлення від ОСОБА_8 із викликом патрульної поліції: 14.04.2019 р., 18.04.2019 р. по факту конфлікту з колишнім чоловіком, який за місцем мешкання заявниці тривалий час намагався потрапити до її квартири, конфлікт врегульовано на місці співробітниками поліції; 28.04.2019 р. по факту того, що невідомі ломляться у двері, конфлікт врегульовано на місці співробітниками поліції; 07.05.2019 р. о 16 год 16 хв. по факту конфлікту з колишнім чоловіком та приєднаним повідомленням по факту нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень працівнику охоронної фірми Кратос; 07.05.2019 р. о 21:00 год. по факту пошкодження майна, по результатам виїзду патрульної служби у електронному рапорті патрульні поліцейські зазначили: охоронець з охоронного агенства Кратос ОСОБА_9 прибув на спрацювання тривожної кнопки, через те, що до заявника ОСОБА_2 вламується її колишній чоловік, по приїзду побачили біля квартири вищевказаного чоловіка з матір`ю, який на зауваження не реагував, почав кидатися на ОСОБА_9 , та прокусив йому палець, почав бити в груди та подряпав обличчя.

Данні події вчинялися в період розгляду даної справи у суді, що свідчить про загострення конфлікту між сторонами та відсутність наміру до вирішення конфлікту у законний спосіб утриматися від будь-яких дій, які можуть завдати шкоди психологічному та фізичному стану як його учасникам так і іншим особам, які опосередковано є до нього причасними, оскільки, нездорова, конфліктна ситуація, що утворилася між особами, які мають право на виховання дитини, може безпосередньо впливати на психічний стан малолітньої дитини та подальший її розвиток.

Відповідач на виклики в суд не з`явилася, але надала суду заяву, в якій зазначила, що її неявка у судове засідання викликана її побоюваннями щодо своєї безпеки та безпеки її малолітньої дитини через агресивну поведінку позивача та її сина, неодноразові конфліктні ситуації як у день так і у ночі за місцем її проживання, в ході яких позивач із сином допускала словесні образи, були вибиті вхідні двері у квартирі, викликалася служба охорони, співробітнику якої ОСОБА_5 наніс тілесні пошкодження. Останні візити супроводжувалися особами у військовій формі та погрозами розправи бійцями Правого сектору, в якому перебуває дочка позивача. Внаслідок таких дій вона вимушена була покинути разом із дитиною своє місце проживання і не повідомляє своє нове місце перебування, саме цим і викликана її неявка до суду.

Судом досліджені були також докази стосовно малолітньої дитини, і встановлено, що чотирьохрічний ОСОБА_7 знаходиться під наглядом фахівців Міської дитячої поліклініки № 4, а саме, лікарів педіатра, невролога, хірурга-ортопеда. За станом свого здоров`я дитина потребує лікування рекомендованого лікарем неврологом, фізіотерапевтичного лікування у зв`язку із захворюванням опорно-рухового апарату та комплексного обстеження у психолога та логопеда (а.с.41).

Суд не погоджується з висновком Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.06.2019 р. №437 щодо визначення порядку участі у спілкуванні з дитиною, оскільки вважає, що при розгляді даного питання комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради не були враховані всі обставини, які встановлені судом при розгляді даної справи, так як на розгляд комісії не були надані ті докази, які надані для вивчення суду.

Комісією були лише заслухані пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , та розглянуті довідки з лікарні про те, хто супроводжує дитину до лікарів, довідки лікарів нарколога та психіатра про стан здоров`я ОСОБА_1 та письмові пояснення ОСОБА_8 , яка повідомила причини з яких вона заперечує проти спілкування баби з онуком (агресивна поведінка, завдання тілесних ушкоджень, образи та погрози), але її доводи належним чином комісією перевірені не були.

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Надані позивачем в якості доказів роздруківки електронного листування з приводу виклику бригади швидкої медичної допомоги суд не вважає належним та достовірними доказами у розумінні положень ст.ст. 77, 79 ЦПК Украйни, оскільки вони не містять інформації щодо предмету доказування та не є такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до загальних засад та принципів, закріплених у ЗУ «Про охорону дитинства» держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя ( ст. 6). Кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що грунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.(ст. 10) Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. (ст. 11).

Беручи до уваги загальні міжнародні положення про права та гарантії забезпечення прави дитини, закріплені у Декларації прав дитини, Конвенції ООН про права дитини, слід зазначити, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Таким чином, суд вважає, що на даний час враховуючи відносини, які склалися між сторонами, та малолітній вік дитини, визначення способу участі позивача у вихованні малолітньої дитини, як за участі матері дитини, так і без її участі буде суперечити інтересам самої дитини і не забезпечить гарантовані державою права дитини на безпечні умови для життя та розвитку.

Після налагодження стосунків між особами, які мають гарантоване державою право на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, вони не позбавлені права на повторне звернення із відповідними заявами до суду або відповідних компетентних органів у справах дітей щодо визначення порядку участі у вихованні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10- 13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , серія та номер паспорту НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, адреса: 61200, м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

Суддя: Я.М. Горбунова