Номер провадження: 22-ц/813/4689/20
Номер справи місцевого суду: 504/2657/19
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Новодофінівська сільська рада Лиманського району Одеської області) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту, на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Доброва П.В. 29 серпня 2019 року у смт. Доброслав Одеської області, -

встановила:

05 серпня 2019 року до ОСОБА_2 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_1 (третя особа - Новодофінівська сільська рада Лиманського району Одеської області) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту, у якому просила суд:

1.Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю шляхом встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту. Встановити на користь ОСОБА_2 постійний безоплатний земельний сервітут, який полягає у праві проходу та проїзду на автомобільному та іншому транспорті, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, газопроводів, водопроводів, трубопроводів, водовідведення щодо земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0723) та земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :03:001:0720), що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 .

2. Поновити на користь ОСОБА_2 право проходу та проїзду на автомобільному та іншому транспорті до належної їй земельної ділянки під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0154 га, кадастровий номер :03:001:0798, через земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0723) та земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :03:001:0720), шляхом влаштування доступу ОСОБА_2 до своєї земельної ділянки за рахунок ОСОБА_1 .

У той же день, 05 серпня 2019 року, ОСОБА_2 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області із заявою про забезпечення позову, в якій просила суд заборонити ОСОБА_1 вчиняти певні дії, а саме: замовляти, розробляти та погоджувати проектно-технічну, проектно-кошторисну та іншу документацію щодо земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0723) та земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :03:001:0720), отримувати дозволи, погодження тощо відносно вищевказаних земельних ділянок та розташованих на них будівель, здійснювати проектування, нове будівництво та/або реконструкцію розташованих на них будівель; заборонити Новодофінівській сільській раді Лиманського району Одеської області надавати дозвіл на виготовлення та затвердження проектної, технічної, проектно-технічної документації щодо земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0723), земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :03:001:0720), та розташованих на них будівель; заборонити Відділу містобудування та архітектури Лиманської райдержадміністрації Одеської області та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області погоджувати документацію, реєструвати декларацію (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, прийняття в експлуатацію?закінченого будівництвом об`єкта щодо земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0723), земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :03:001:0720), та розташованих на них будівель.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 серпня 2019 року клопотання позивача про забезпечення позову було задоволено. Заборонено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчиняти певні дії, а саме: замовляти, розробляти та погоджувати проектно-технічну, проектно-кошторисну та іншу документацію щодо земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0723) та земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :03:001:0720), отримувати дозволи, погодження тощо відносно вищевказаних земельних ділянок та розташованих на них будівель, здійснювати проектування, нове будівництво та/або реконструкцію розташованих на них будівель.

Заборонено Новодофінівській сільській раді Лиманського району Одеської області надавати дозвіл на виготовлення та затвердження проектної, технічної, проектно-технічної документації щодо земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0723), земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :03:001:0720), та розташованих на них будівель.

Заборонено Відділу містобудування та архітектури Лиманської райдержадміністрації Одеської області та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області погоджувати документацію, реєструвати декларацію (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0723), земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :03:001:0720), та розташованих на них будівель.

На вказане судове рішення була принесена апеляційна скарга представником ОСОБА_1 , у якій апелянт просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позовувідмовити, посилаючись на порушення судом процесуального права. Так, на думку апелянта, ухвалюючи судове рішення про забезпечення позову, суд першої інстанції не навів жодного доказу, яким обгрунтовується необхідність застосування саме таких засобів забезпечення позову, про які просив позивач.

Сторони у справі, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про час, дату і місце слухання справи 10 листопада 2020 року сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, через обмеження доступу до зали судового засідання Одеського апеляційного суду внаслідок поширення в Україні коронавірусної інфекції COVID-19, не подавали.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачено частиною 1 статті 150 ЦПК України; відповідно до положень даної норми процесуального права позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову).

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У частині 10 статті 150 ЦПК встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Предметом спору у даній справі є усунення перешкод у користуванні власністю шляхом встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту.

При цьому, у заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивач просить заборонити ОСОБА_1 вчиняти певні дії, а саме: замовляти, розробляти та погоджувати проектно-технічну, проектно-кошторисну та іншу документацію щодо земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0723) та земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :03:001:0720), отримувати дозволи, погодження тощо відносно вищевказаних земельних ділянок та розташованих на них будівель, здійснювати проектування, нове будівництво та/або реконструкцію розташованих на них будівель; заборонити Новодофінівській сільській раді Лиманського району Одеської області надавати дозвіл на виготовлення та затвердження проектної, технічної, проектно-технічної документації щодо земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0723), земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :03:001:0720), та розташованих на них будівель; заборонити Відділу містобудування та архітектури Лиманської райдержадміністрації Одеської області та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області погоджувати документацію, реєструвати декларацію (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, прийняття в експлуатацію?закінченого будівництвом об`єкта щодо земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:001:0723), земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер :03:001:0720), та розташованих на них будівель.

Позивач стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки, на думку суду, існує обґрунтоване припущення щодо невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки останній не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співрозмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника.

Так, суд першої інстанції не мотивував, яким чином імовірне рішення суду про задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту впливатиме на права та обов`язки ОСОБА_1 щодо належних їй на праві власності земельних ділянок та розташованих на них будівель.

При цьому, наявність самого по собі позову про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони користуватись або розпоряджатись вказаними земельними ділянками та розташованими на них будівлями їх законному власнику з огляду на те, що право власності ОСОБА_1 на вказані об`єкти нерухомості позивачем не оспорюється, а предметом спору є лише виключно правовідносини щодо встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту.

Крім того, колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Тому, обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є співрозмірним із предметом спору.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, у зв`язку із чим ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 серпня 2019 року підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 серпня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 08 грудня 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе