Справа №521/619/20
Провадження №2/521/1649/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя - Плавич І.В.,

секретар судового засідання - Дукіна Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради.

У обґрунтування правової позиції та пояснюючи підстави звернення до суду сторона позивача посилалась на ті обставини, що на обліку Служби у справах дітей Одеської міської ради перебувають малолітні діти - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як діти, що опинились у складних життєвих обставинах та проживають в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Представник адміністрації свідчив, що мати дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3 - та батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_4 - не створюють дітям належних умов для розвитку та виховання, не цікавляться станом здоров`я дітей, періодично вживають алкогольні напої, тривалий час не працюють, підтримують відношення із людьми, які ведуть асоціальний спосіб життя, часто змінюють місце мешкання, мати ОСОБА_3 часто віддає дитину своїм батькам на виховання. ОСОБА_3 не займається належним ефективним лікуванням малолітнього ОСОБА_1 , який знаходиться на обліку у міському центрі із діагнозом В-23.1 (ВІЛ-інфекція) ІV клінічна стадія. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно відбуваються сварки в присутності дітей. Орган опіки та піклування вважає, що існують достатні підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 .

Зважаючи на викладене Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду з даним позовом, у якому просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_2 , а також стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття з дня пред`явлення позовної заяви до суду із перерахуванням коштів на особисті рахунки дітей; стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття з дня пред`явлення позовної заяви до суду із перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.

Відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не скористалась наданим процесуальним правом подачі відзиву на позов, від осіб до суду відзивів на позовну заяву Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради не надходило. Але від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшли заяви, у яких особи просили суд відмовити у задоволенні позову щодо позбавлення них батьківських прав відносно їх дітей, заперечували проти обставин, зазначених у позові.

Також від представника ОСОБА_3 надійшли пояснення, у яких особа пояснила, що дійсно ОСОБА_1 знаходиться у КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Одеської міської ради через складні життєві обставини, що склались в їх сім`ї. Проте, ОСОБА_3 завжди відвідує дитину. ОСОБА_2 також постійно знаходиться у КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Одеської міської ради. Батьки його відвідують. На момент проживання дітей із відповідачами у справі дітям було забезпечено нормальні умови проживання, необхідні для їх розвитку.

Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради надала до суду пояснення, у яких просила суд задовольнити позов у повному обсязі, звертаючи увагу суду на те, що малолітній ОСОБА_1 категорично проти повернення його до матері. Діти постійно на протязі року знаходяться у КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації» Одеської міської ради, батьки не звертались до служби із заявами про повернення дітей додому. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безвідповідально ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечують дітей необхідним харчуванням, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний та духовний розвиток.

Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування у відкрите судове засідання не з`явився, але від особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник у відкрите судове засідання не з`явились, але надали до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради у відкрите судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі належну правову оцінку, допитавши свідків, вислухавши думку малолітнього ОСОБА_1 стосовно позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно нього та його брата - ОСОБА_2 - , суд доходить наступного висновку.

Під час розгляду справи суд установив, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області 03 серпня 2007 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , батьками указані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Роздільнянськиим районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, про що складено актовий запис 232 від 02 квітня 2019 року.

Як убачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі 06 квітня 2016 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , батьками указані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Малолітні діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться на обліку Служби у справах дітей Одеської міської ради, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах та проживають у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується наказами Служби у справах дітей Одеської міської ради №94 від 14 серпня 2019 року та №157 від 09 серпня 2018 року.

Мати дітей - ОСОБА_3 - зареєстрована разом із малолітніми дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №830 від 20 травня 2019 року, виданою КП ЖКС «Черьомушки».

Згідно із заявою ГО «Сонячне коло» від 14 червня 2012 року вих. №842/12 адресованою Службі у справах дітей Одеської міської ради, зокрема, ОСОБА_3 є клієнтом ГО «Сонячне коло» з 2009 року. Дитина ОСОБА_1 цього ж року потрапила до реанімаційного відділення дитячої обласної лікарні з діагнозом ВІЛ-інфекцїя IV клінічна стадія. Мати категорично відмовилась давати дитині ВААРТ терапію, призначену йому лікарем-педіатром міського Центру ВІЛ. Малолітній ОСОБА_1 протягом шести місяців знаходився на лікуванні. З ОСОБА_3 працював соціальний працівник організації, надавав консультації з приводу здійснення догляду за ВІЛ позитивною дитиною. Організація забезпечувала дитину всім необхідним. Після стаціонарного лікування та отримання ВААРТ терапії здоров`я дитини покращилось, але після виписки з лікарні мати не займалася здоров`ям дитини, порушувала приписи щодо прийому ліків, часто залишала дитину на свою матір, яка зловживала алкогольними напоями. ОСОБА_3 часто змінювала місце проживання, що призвело до погіршення стану дитини.

Відповідно до інформації міського центру профілактики та боротьби з ВІЛ-інфекцією/СНІДом Управління охорони здоров`я Одеської міської ради від 13 вересня 2012 року №02-02/660, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в міському центрі з 10 червня 2010 року з діагнозом В-23.1 IV клінічна стадія. Через безвідповідальне відношення ОСОБА_3 до стану здоров`я дитини ОСОБА_1 не отримував ефективного лікування. Мати неодноразово змінювала місце проживання, віддавала дитину батькові в село, невчасно приїжджала за терапією, не виконувала рекомендації лікаря. Дитина часто хворіла простудними захворюваннями, не доїдала.

Відповідно до медичного висновку КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хворіб» Одеської обласної ради» від 08 жовтня 2018 року №1788 07 травня 2010 року ОСОБА_1 змінено діагноз: В-20, клінічна стадія IV, дуже важка ступінь імуносупресії, кандидоз слизової оболонки ротової порожнини, ПГЛ, затримка вікових темпів психічного та фізичного розвитку. Дитина ОСОБА_1 має право на оформлення державної соціальної пенсії як інвалід дитинства.

Судом звернуто увагу, що згідно з епікризом-випискою №480 КУ «Одеський обласний центр з профілактики та боротьби зі СНІДом» ОСОБА_3 має діагноз ВІЛ-інфекція, IV клінічна стадія, з ускладненнями. Інфекція виявлена в 2007 році.

Також відповідно до листа №6490 від 17 жовтня 2018 року КУ «Одеський обласний центр соціально значущих хворіб» Одеської обласної ради» ОСОБА_3 перебуває на обліку з приводу туберкульозу легенів в КУ «Міський протитуберкульозний диспансер», з 25 травня 2018 року до моменту складення листа перебувала на амбулаторному лікуванні.

Відповідно до характеристики Малиновського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області від 16 липня 2012 року ОСОБА_3 , зокрема, періодично вживала алкогольні напої, тривалий час не працює, підтримує відношення з людьми, які ведуть асоціальний спосіб життя.

Відповідно до клопотання КУ «Притулок №1 для дітей служби у справах дітей Одеської міської ради» від 22 листопада 2013 року №1350 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її сина ОСОБА_1 , дитина ОСОБА_1 доставлена до притулку ВКМСД Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 18 жовтня 2013 року. Дитина в притулку не вперше. Так, 01 серпня 2013 року ОСОБА_1 потрапив до притулку по акту ВКМСД Малиновського РВ м. Одеси, та 03 вересня 2013 року за дозволом ССД ОМР ОСОБА_6 був переданий на виховання до матері ( АДРЕСА_1 ). У жовтні 2013 року малолітній ОСОБА_1 знову потрапляє до притулку, оскільки мати не доглядає за дитиною. За період перебування дитини в притулку, мати не приходила, не цікавилась його здоров`ям, його подальшою долею.

Згідно з протоколом бесіди від 13 серпня 2019 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_3 звернулася до служби у справах дітей Одеської міської із заявою щодо тимчасового влаштування малолітнього ОСОБА_1 до державного закладу на повне державне забезпечення у зв`язку із тяжкими життєвими обставинами.

Відповідно до інформації КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» від 20 серпня 2019 року №704 ОСОБА_1 доставлений в Центр за направленням ССД ОМР від 20 серпня 2019 року №03/7561.

Згідно із актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 03 вересня 2019 року, малолітній ОСОБА_2 доставлений до КУ «Центр соціально- психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області».

Згідно з актом обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_2 від 19 червня 2019 року, складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі не дотримані санітарно-гігієнічні умови проживання: брудно, неприємний запах, в кімнаті порожні склянки від спиртного. У квартирі немає гарячої води. ОСОБА_4 під час відвідування був з ознаками алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 звернувся до Служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою від 27 липня 2018 року, в якій зазначив, що його цивільна жінка ОСОБА_3 проживає разом з сином - ОСОБА_2 у АДРЕСА_2 , та з серпня 2016 року неодноразово залишала сина та йшла з дому без пояснень на 4-7 діб. Так, 3 листопада 2017 року він тричі звертався до Хмельницького ВП щодо пошуку ОСОБА_3 , потім вона поверталася, та писала пояснення у відділі поліцій. Він також зазначив, що ОСОБА_3 , хворіє на туберкульоз, але не лікується, вживає алкоголь, що є загрозою для малолітнього ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 надала пояснення до Служби у справах дітей Одеської міської ради від 11 липня 2018 року, де зазначила, що дійсно проживає з малолітнім ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 . З батьком дитини ОСОБА_4 не проживає, тому що він отримує гроші від квартирантів (здає в оренду квартиру у АДРЕСА_4 ) та витрачає їх на алкогольні напої. Дитячі гроші теж пропивав, бив її та дитину, знущався, принижував, лаявся. Він не працює уже багато років, вкрав у неї папку з документами та телефон.

Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради складено протокол бесіди з ОСОБА_3 від 09 серпня 2018 року, яка повідомила, що вирішила повернутися до цивільного чоловіка та виховувати дитину разом. На теперішній час претензій до чоловіка у неї немає. Указала адресу проживання - АДРЕСА_2 .

Згідно з протоколом бесіди з ОСОБА_3 від 19 грудня 2018 року, складеним спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради, наприкінці листопада чоловік ( ОСОБА_4 ) був напідпитку, вночі виник конфлікт, після чого чоловік побив дружину. 17 грудня 2018 року мати з сином повернулися за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ).

Згідно з поясненнями від 02 травня 2019 року та протоколами бесід від 27 травня 2019 року, від 19 червня 2019 року з ОСОБА_3 , та заявою від 20 травня 2019 року, а також протоколу бесіди від 22 липня 2019 року із ОСОБА_4 , наданих до Служби у справах дітей Одеської міської ради, стало відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно зловживають алкогольними напоями, чоловік чинить фізичне та психологічне насилля відносно цивільної дружини та дітей.

У матеріалах справи знаходяться належним чином засвідчена копія постанови Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/4620/20, відповідно до якої ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У відкрите судове засідання було викликано малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для висловлення думки стосовно позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно нього та його брата ОСОБА_2 та позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 відносно його брата - ОСОБА_2 . ОСОБА_1 пояснив, що не хоче жити разом із матір`ю та вітчимом, бажає жити у дитячому будинку у м. Білгорд-Дністровський разом із братом, підтвердив, що вітчим ОСОБА_8 ображає його та мати, періодично знущається, лається та б`є їх. Дитина під час висловлення своєї думки була налякана, говорила тихо.

Крім того, у судовому засіданні судом було допитано свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які знайомі, як вони зазначили, із відповідачами довгий час. Свідки свідчили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 є повноцінною нормальною сім`єю, у їх дітей є усе необхідне, батьки приділяють належну увагу дітям. Свідок ОСОБА_9 підтвердив, що ОСОБА_4 лаявся на дитину, але він ніколи не бачив, щоб ОСОБА_4 бив дитину.

Надаючи оцінку показанням свідків у даній справі, суд зазначає, що показання носять суперечливий характер, який підтверджується наявними матеріалами справи у сукупності. Свідки не привели конкретних прикладів, які б слугували позитивною характеристикою відповідачів, як батьків дітей. Натомість свідки не заперечували, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно виникали конфлікти у присутності дітей.

Так, у даному випадку суд не може ґрунтувати своє рішення тільки на показаннях двох свідків та прагненні батьків не розлучатись із дітьми, та ставить насамперед у пріоритет інтереси дітей.

Як випливає з висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №3292/01-20 від 09 грудня 2019 року, орган вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 13 Сімейного кодексу України частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародному договорі України, укладеному в установленому порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом сімейного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ч. 1, 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованої постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з п. 54 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хант проти України» (Заява №31111/04), Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (№2), п. 90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Зважаючи на викладене, діючи в інтересах дітей, на переконання суду, існують достатні підстави для задоволення даного позову та позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_2 , адже батьки не приділяють належної уваги своїм дітям, не піклуються про них, ведуть асоціальний спосіб життя, а також проживають періодично окремо один від одного через чисельні сварки та непорозуміння, що є перешкодами для нормального розвитку дітей та формування їх як особистостей.

Стороною позивача було також заявлено позовні вимоги до ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття з дня пред`явлення позовної заяви до суду із перерахуванням коштів на особисті рахунки дітей; стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття з дня пред`явлення позовної заяви до суду із перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачів аліментів, суд виходить з того, що згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч. 1, 2, 3 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 183 ч. 1 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 ч. 1 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, судом звернуто увагу на той факт, що відомості про доходи відповідачів відсутні. Суд також ураховує, що з 01 грудня 2020 року до 31 грудня 2020 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 1 921,00 гривень, від 6 до 18 років - 2 395,00 гривень, мінімальна заробітна плата - 5 000,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину віком до 6 років 1921,00х0,5=960,50 гривень; від 6 до 18 років - 2 395,00 х 0,5 = 1 197,50 гривень.

У зв`язку з цим суд погоджується із обґрунтованістю заявлених позовних вимог та вбачає доцільним стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття з дня пред`явлення позовної заяви до суду із перерахуванням коштів на особисті рахунки дітей; стягнути з ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття з дня пред`явлення позовної заяви до суду із перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.

Разом з тим, суд вбачає доцільним роз`яснити сторонам, що в силу ст. 181 ч.ч.8,9 СК України, якщо, зокрема, батьки ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути в рівних частках з відповідачів на користь держави судові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме: суму неоплаченого судового збору - у розмірі 840,80х2=1681,60 гривень.

Керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ОСОБА_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 16 січня 2020 року, із перерахуванням коштів на особистий рахунок ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ОСОБА_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 16 січня 2020 року, із перерахуванням коштів на особистий рахунок ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ОСОБА_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 16 січня 2020 року, із перерахуванням коштів на особистий рахунок ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення: 10 грудня 2020 року.

Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Позивач: Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради - 65078, місто Одеса, вулиця Генерала Петрова, 22, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Відповідач: ОСОБА_3 - АДРЕСА_5 , інші відомості не відомі.

Відповідач: ОСОБА_4 - АДРЕСА_6 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 20 січня 1999 року.

Третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради - 65074, місто Одеса, вулиця Косовська, 2-Д, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Суддя: І.В. Плавич