Справа № 471/737/20
Провадження №2/471/298/20
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2020 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Бондарчука С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/737/20 за позовною заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву в який не визнав позовні вимоги, у тому числі у зв`язку закінченням строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

09.07.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про надання банківських послуг, позичальник отримав платіжну картку, за допомогою якої розпоряджалася кредитними коштами.

В анкеті-заяві ОСОБА_1 зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 9).

Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані Банком до суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифи з обслуговування кредитних карт «Універсальна» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету- заяву про надання банківських послуг.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що надані банком Умови та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. З огляду на їх мінливий характер, їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду, від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17).

За такого, оскільки Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи з обслуговування кредитних карт «Універсальна», що є в матеріалах даної справи, не містять підпису ОСОБА_1 , то судом встановлено, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами 09.07.2010 року шляхом підписання анкети-заяви.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 19 травня 2020 року складає 26160,54 грн., з яких: 17395,80 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7488,16 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 1276,58 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Як вбачається з виписки з особового рахунку відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконував неналежним чином, поповнюючи рахунок за кредитним договором несвоєчасно та погашаючи заборгованість не у повному розмірі.

Відповідно до довідки АТКБ «ПРИВАТБАНК»(а.с.27) надані відповідачу на підставі кредитного договору кредитні картки неодноразово перевипускалися, кінцевий строк дії виданої відповідачу 05.05.2017 року картки травень 2021 року.

Що стосується тверджень відповідача щодо пропуску строку позовної давності.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України.

Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом 26.08.2020року, а останній платіж за карткою відбувся 23.08.2020 року, таким чином строк звернення до суду позивачем пропущено не було.

Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне.

За загальним правилом, встановленим у ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено, що розмір відсотків договором не втсановлено, суд вважає, що позивач вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь нарахованих на суму простроченого кредиту 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 17395,80 грн. та 3% річних в розмірі 7488,16 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За такого з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1999,42 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" суму боргу за кредитним договором № б/н від 09.07.2010 року у розмірі 24 883 (двадцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ ПриватБанк витрати, понесені при сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог, в розмірі 1999 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 42 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позивач - акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", місце знаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Братський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяІ.Б. Скарницька