Провадження № 2/750/138/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Тихоновського Д.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Чернігівського районного дочірнього агролісгосподарського спеціалізованого підприємства «Чернігіврайагролісгосп» про визнання дій неправомірними, встановлення факту порушення прав на працю, зобов`язання укласти трудовий договір та стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

07.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Чернігівського районного дочірнього агролісгосподарського спеціалізованого підприємства «Чернігіврайагролісгосп» та встановити факт порушення права на працю у зв`язку з порушенням права ОСОБА_2 на укладення трудового договору в порядку поворотного прийняття на роботу, зобов`язати укласти трудовий договір у зв`язку із поворотним прийняттям на роботу, на посаду керівника філії №1 Чернігівського районного дочірнього агролісгосподарського спеціалізованого підприємства «Чернігіврайагролісгосп», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня призначення керівника новоствореної філії №1 ДП «Чернігіврайагролісгосп» по день ухвалення рішення судом.

У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити, пояснила суду, що позивач до відповідач заяви на прийняття його на роботу не писав та не звертався до відповідача з вимогою прийняття на роботу.

Представник відповідача подав відзив, в якому зазначає, що позивач не вказує неправомірність дій відповідача, не дотримався вимог ст. 25 КЗпП України та не зазначає підстави для стягнення на його користь середнього заробітку. В судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що наказом №62 про припинення трудового договору звільнено 22 травня 2018 року ОСОБА_2 начальника виробничої дільниці за скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 3).

Згідно трудової книжки позивача вбачається, що останній з 26.06.2018 перебував на обліку в Чернігівській районній філії Чернігівського обласного центру зайнятості та отримував допомогу по безробіттю (а.с. 4).

Позивач в обґрунтованість заявлених вимог зазначає, що з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.09.2019 вбачається, що майстерська дільниця структурного підрозділу ДП «Чернігіврайагролісгосп» припинена та за вказаною адресою продовжує провадити господарську діяльність Філія №1 Чернігівського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Чернігіврайагролісгосп», де позивач мав переважне право на працевлаштування, а відповідач не вжив заходів проведення конкурсу на вказану посаду.

Відповідно до вимог ст. 24 КЗпП України nрудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров`я.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не звертався з письмовою заявою до відповідача з вимогою його працевлаштування, а тому з підстав заявлених позивачем слід відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до Чернігівського районного дочірнього агролісгосподарського спеціалізованого підприємства «Чернігіврайагролісгосп» про визнання дій неправомірними, встановлення факту порушення прав на працю, зобов`язання укласти трудовий договір та стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 16.03.2020.

Суддя Л.В. Карапута