Провадження № 2/461/1966/20
У Х В А Л А

11.12.2020 м.Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., дослідивши заяву адвоката Савки Т.В. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2020 року ОСОБА_1 одночасно із пред`явленням позову до ОСОБА_2 про скасування розпорядження та зобов`язання привести квартиру до попереднього стану подала заяву про забезпечення позову. Просить накласти арешт шляхом заборони ОСОБА_2 чи за її усним та письмовим дорученням іншим особам, проводити будь-які будівельні роботи, а також вчиняти будь-які інші дії щодо перепланування квартири АДРЕСА_1 з її розділом на дві окремі.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . Власником квартири АДРЕСА_1 цього ж будинку є ОСОБА_2 , яка розпочала масштабні ремонтно-будівельні роботи в зазначеній квартирі, що супроводжувались значним шумом та великою кількістю будівельного сміття, що може свідчити про знесення несучих стін та внутрішніх квартирних перегородок. Будь-яких дозвільних документів в органах архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_2 не отримувала, що свідчить про незаконність здійснюваного нею перепланування. Висновок міжвідомчої комісії Галицького району міста Львова (протокол № 20 від 22.09.2020 року § 3), прийнятий на його підставі розпорядження Галицької РА ЛМР від 29.09.2020 року № 276, як і саме переобладнання ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3 , є незаконним. Таке переобладнання, погоджене Галицькою РА ЛМР проводиться з порушенням норм чинного законодавства, будівельних норм, та прав інших мешканців будинку АДРЕСА_4 . До завершення судового розгляду даної справи ОСОБА_2 , може завершити проведення робіт з перепланування належної їй квартири в повному обсязі, що буде наслідком неможливість її приведення до попереднього стану, а як наслідок і приведення до попереднього стану конструктивних елементів будинку АДРЕСА_4 та майна загального користування. З огляду на заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 , обґрунтовані порушенням її прав як мешканця вищевказаного будинку та співвласника спільного майна в ньому, завершення ОСОБА_2 робіт з перепланування належної їй квартири може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі або забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Тому розгляд заяви про забезпечення позову проводиться без виклику учасників справи.

Дослідивши подані документи, на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, суд встановив наступне.

У відповідності з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Співмірність у застосуванні заходів забезпечення позову передбачає дотримання судом такого балансу інтересів сторін, що виключає як надмірні негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову для приватних прав та інтересів відповідача, так і негативні наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів для прав та інтересів позивача, пов`язаних із публічними інтересами правосуддя, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує те, що заявник не довів намірів відповідача чинити перешкоди у виконанні рішення суду. Доводи заявника зводяться фактично до обгрунтування позовних вимог, а не до мотивування необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Позивачем не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, оскільки позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною, необґрунтованою та передчасною, тому відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.149-153, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адвоката Савки Т.В. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Є.Радченко