Справа №265/151/20
Провадження №2/265/668/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Копилової Л. В.,

за участю секретаря - Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини,

та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини.

В обгрунтування поданої позовної заяви посилається на те, що він та відповідачка перебували у шлюбі, від сумісного проживання у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу в грудні 2018 року між ними почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки, стосовно неможливості його нормального спілкування з донькою. Його зусилля врегулювати даний спір мирним шляхом призводили тільки до конфліктів, тому він вимушений забрати дитину до себе, яка і на даний час проживає з ним. Відповідачка систематично порушує права дитини, залишає одну вдома на тривалий час, а грошей, не надає йому на утримання дитини, вживає алкогольні напої та веде ропусне життя, ніде не працює, про дитину не піклується. Просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним за місцем його проживання в АДРЕСА_1 .

27 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання їх малолітньої доньки, в обгрунтування якого зазначила, що після розірвання їх шлюбу донька постійно проживала з нею в орендованому нею та її сестрою будинку АДРЕСА_2 , а в подальшому в орендованій квартирі АДРЕСА_3 . Конфлікту щодо місця проживання доньки між ними не було. ОСОБА_1 доньку матеріально не утримумав, з народження дитини вона займалась її вихованням сама, приділяла достатній час для розвитку та дозвілля доньки, слідкувала за здоров`ям дитини, супроводжувала доньку до поліклініки, виконуючи усі рекомендації лікарів. В житлі нею були створені усі необхідіні умови для проживання та розвитку доньки, вона була забезпечена речами відповідно до свого віку, іграшками, харчуванням, відвідувала дитячий садок №129. Саме нею було забезпечено гармонійний розвиток особистості доньки в атмосфері любові. На даний час вона проживає разом з ОСОБА_5 , з яким планує укласти шлюб. Вони мешкають у квартирі, яку орендують, вказана квартира обладнана всім необхідним для доньки: меблями, побутовою технікою, спальним місцем, облаштовано куточок для гри та дозвілля. З жовтня 2019 року вона зареєструвалася як фізична особа-підприємець та отримує дохід від підприємницької діяльності, алкогольних напоїв не вживає, не веде антипублічний спосіб життя та не підтримує зв`язку із особами, які ведуть такий спосіб життя.

Просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею в АДРЕСА_4 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 квітня 2020 року об`єднано в одне провадження первісний та зустрічний позови.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 квітня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

При розгляді справи позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, заперечували проти задоволення зустрічних позовних вимог з підстав, наведених у їх позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 підтримала свої зустрічні позовні вимоги та просила відмовити в задоволенні первісної позовної заяви. Окрім того, вказувала, що зараз вона перебуває у другому зареєстрованому шлюбі, у неї народилася друга дитина. Вона працевлаштована офіційно, однак на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Вони з чоловіком проживають в орендованій квартирі, але за місцем її проживання створені всі умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої доньки ОСОБА_7 . Зареєстрована вона та донька ОСОБА_3 по АДРЕСА_5 , в гуртожитку, через те, що у віці 10 років вона була направлена до державного закладу на повне державне забезпечення, так як залишилася без батьківського піклування, інше житло їй не виділялося. У листопаді 2019 року позивач забрав доньку на вихідні і не повернув їй. Коли донька проживала разом з нею, то відвідувала дитячий садочок, однак на даний час вона припинила його відвідувати.

Представник відповідачки ОСОБА_8 підтримала зустрічні позовні вимоги позивачки та просила відмовити в задоволенні первісної позовної заяви з підстав, наведених позивачкою.

Представник третьої особи - Бартош Н.О. на розгляд справи до суду не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, з урахуванням наданого висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлююбі, який розірвано 27 грудня 2018 року рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області (а.с.19).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).

Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_7 , в розмірі ј частки від усих видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12).

Однак, як з`ясовано при розгляді справи, мати ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки не сплачує, внаслідок чого батько ОСОБА_1 звернувся до поліції із відповідною заявою, про що 04 липня 2020 року внесено відомості до ЄРДР.

Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в АДРЕСА_5 (а.с.17).

Однак на даний час дитина проживає разом з батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 за місцем свого проживання характеризується більш позитивно, алкогольними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує (а.с.24).

ОСОБА_1 проживає в будинку АДРЕСА_1 , разом з батьком, матір`ю, братом та донькою Кірою. Власником вказаного будинку є його батько ОСОБА_9 (а.с.11,13).

ОСОБА_1 на обліках у психіатричній лікарні, наркологічному диспансері не перебуває (а.с.16).

ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, розмір його доходу за період з 01 січня по 31 грудня 2017 року склав 539 354 грн., за період з 01 січня по 31 грудня 2018 року - 298 700 грн. (а.с.21-22).

ОСОБА_1 звертався 14 грудня 2019 року до Центрального ВП Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області з повідомленням про те, що його колишня дружина - ОСОБА_2 залишила їх п`ятирічну дитину одну вдома (а.с.10).

ОСОБА_2 несудима, на обліках у психіатричній лікарні, наркологічному диспансері не перебуває, є фізичною особою підприємцем, проживає разом з ОСОБА_5 в АДРЕСА_4 (а.с.61-62,65,71-72).

08 вересня 2020 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 (а.с.194).

Згідно довідки з місця роботи ОСОБА_2 від 04 червня 2020 року, вона працює на даний час у ФОП ОСОБА_10 візажистом, форма працевлаштування основна (а.с.142).

За місцем свого проживання ОСОБА_2 характеризується більш позитивно, алкогольними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує (а.с.66).

21 серпня 2020 року ОСОБА_2 здійснила переказ грошових коштів в сумі 1 000 грн. в якості аліментів на утримання доньки на користь ОСОБА_11 (а.с.195).

ОСОБА_2 неодноразово зверталася до поліції із заявами про те, що її колишній чоловік ОСОБА_1 перешкоджає їй спілкуватися з донькою, приховує її місце знаходження (а.с.69-70).

11 січня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинення психологічного насильства в сім`ї, яке полягало у висловлюванні на адресу своєї дружини ОСОБА_2 нецензурною лайкою (а.с.193).

Як вбачається з характеристики малолітньої ОСОБА_4 , виданої КДНЗ № 129 «Іскорка» 24 січня 2020 року, дівчинка під час відвідування садочка характеризувалася позитивно, приводили до садочка як тато, так і мама, відвідували його також обоє. Однак останнім часом дівчинка відвідувала садок нерегулярно, зараз знаходиться у батька і садочок не відвідує взагалі (а.с.67).

Згідно інформації Приморського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради з метою складання оцінки потреб та спроможності матері виконувати батьківські обов`язки з виховання доньки та догляду за нею спеціалісти центру здійснили візит до родини ОСОБА_2 . Під час проведення бесіди було встановлено, що дитина мешкає з батьком, інколи мати спілкується з нею у телефонному режимі, фінансово доньку не забезпечує.

Визначити спроможність особи задовольняти базові потреби дитини наразі складно, бо дівчинка проживає з батьком. За висновками оцінки потреб складні життєві обставини підтверджено, випадок кваліфікований як середньої складності. ОСОБА_2 надається послуга консультування відповідно до виявлених потреб особи (а.с.179-182).

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 05 червня 2020 року №0101-23-76, згідно акту обстеження умов проживання, складеного спеціалістами управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради від 11.02.2020 року, за адресою проживання матері ОСОБА_2 : АДРЕСА_6 , для проживання дитини умови задовільні.

Згідно акту обстеження умов проживання, складеного спеціалістами управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради від 12.02.2020 року, за адресою проживання батька ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , для проживання дитини створені належні умови.

Керуючись ст.ст. 19, 161 СК України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 28.05.2020 року, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 (а.с.120-123).

Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 ст.9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У відповідності до вимог ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Із системного тлумачення Конвенції про права дитини, положень Закону України «Про охорону дитинства», норм Сімейного кодексу України, випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Вирішуючи даний спір між батьками ОСОБА_12 , які проживають окремо, про те, з ким із них залишається малолітня донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, враховує, що те, що обоє батьків виявляють велику увагу до дитини і турботу про неї, вік дитини, особисті якості батьків, їх характеристики, соціальні зв`язки, можливості створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Крім того, суд враховує положення ч.3 ст.161 СК України про те, що суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу.

Також суд приймає до уваги висновок орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 та оцінює його відповідно до вимог ст.ст. 79,80,81 ЦПК України в сукупності з іншими дослідженими доказами по справі.

Враховуючи, що на даний час малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , де для її проживання створені належні умови, батько дитини має самостійний дохід, в той час як мати проживає в орендованій квартирі із задовольними умовами проживання для дитини, на даний час хоч і працевлаштована офіційно, однак доходу не має, перебуває у відпустці по догляду за другою дитиною, від сплати аліментів на утримання доньки ухиляється, її потреби та спроможність матері виконувати батьківські обов`язки з виховання доньки та догляду за нею, визначені як складні, суд вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини з її батьком. У зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенні судом в повному обсязі, є взаємовиключними зустрічним позовним вимогам, тому в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини, суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.141, 157, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст.8, 11, 12, 81, 265-268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 .

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2020 року.

Суддя ____________________ Копилова Л.В.