ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/451/19 Номер провадження 22-ц/814/598/20Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Одринської Т.В.

суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк " ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника АТ КБ " ПриватБанк" Крилової О.Л.

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2019 року

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2019 року представник АТ КБ « ПриватБанк» звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову вказав, що 18.02.2011 року між учасниками справи був укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідачу було надано кредит в розмірі 3100 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

В зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 31.01.2019 сума заборгованості за кредитним договором становить 162902,19 грн., з яких: 3016,69 грн. - заборгованості за кредитом; 155500,46 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 4385,04 грн. заборгованості за пенею та комісією.

В свою чергу, Банком пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості на суму 127397,66 грн., яка складається з: 3016,69 грн. заборгованості за кредитом; 124380,97 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом з 18.02.2011 року по 30.10.2018 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2019 року позов Акціонерного товариства Комерційного Банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ " ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 3016, 69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ " ПриватБанк" судовий збір в сумі 45,53 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено існування між учасниками у справі кредитного зобов`язання, та дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частинні стягнення заборгованості за тілом кредиту. Разом з тим, відмовляючи в стягненні іншої частини заборгованості судом вказано, що позичальник при укладенні кредитного договору у вигляді заяви анкети не підписав жодного документу, який обумовлював би порядок та умови сплати таких платежів як стягнення процентів, пені та штрафних санкцій за користування кредитними коштами.

Не погодившись із вказаним рішенням представник позивача оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги Банку. В обґрунтування скарги зазначає, що судом не враховано, що відсутність підпису Позичальника на спірних Умовах та правилах не свідчить про те, що останній з ними не ознайомлений, та не підтверджує відсутність договірних відносин між сторонами саме на цих умовах, оскільки позичальник підписуючи Анкету та довідку про умови кредитування засвідчив свою згоду на отримання кредиту саме на таких умовах. Також, вказав, що відповідач не звертався до Банку із письмовими заявами про розірвання кредитного договору, а продовжував знімати кошти та здійснювати відповідні погашення, що вказує, на визнання умов кредитного договору.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08 лютого 2011 року між учасниками по справі укладено кредитний договір б/н.

За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 3016,69 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % на місяць. Позичальник зобов`язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом.

Даний договір укладено шляхом звернення відповідача до банку з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 18 лютого 2011 року /а.с.9/.

Згідно зазначеної заяви відповідач погодився з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

В матеріалах справи мається довідка про умови кредитування за кредитною карткою « Універсальна» 55 днів пільгового періоду, в якій відповідач своїм підписом погодив 2,5% на місяць, пеню в розмірі базової процентної ставки за договором, а також пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафні санкції / а.с.10/, яка підписана відповідачем..

У пункті 2.1.1.2.3 умов та правил надання банківських послуг, зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

Згідно пункту 2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Звертаючись з позовом до суду, Банком вказано, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, станом на на 31.01.2019 сума заборгованості за кредитним договором становить 162902,19 грн., з яких: 3016,69 грн. - заборгованості за кредитом; 155500,46 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 4385,04 грн. заборгованості за пенею та комісією.

В свою чергу, Банком пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості на суму 127397,66 грн., яка складається з: 3016,69 грн. заборгованості за кредитом; 124380,97 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом з 18.02.2011 року по 30.10.2018 року.

Відповідно до положень статей 526, 530, 1046, 1054 Цивільного кодексу України на підставі кредитного договору у позичальника виникає обов`язок з повернення наданих йому банком грошових коштів (кредиту) та сплати процентів у встановлені договором строки (терміни).

Відповідач припинив виконувати договірні відносини по сплаті кредитних зобов`язань з 06 листопада 2015 року.

Згідно довідки, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк», за кредитним договором № б/н від 18 лютого 2011 року видано кредитні картки : № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , термін дії останньої встановлено до 08/16 / а.с.77/.

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов`язання, отже, продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов`язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки.

Крім того, колегією суддів встановлено, що відповідачем постійно використовувалась кредитна картка шляхом знімання відповідної суми та періодичним поповненням кредитної картки, що підтверджується випискою по карті / а.с. 71-74/..

Як встановлено судом першої інстанції, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 3016,69 грн.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що Банк має права на стягнення процентів, погоджених в заяві про надання кредитних коштів від 18.02.2011 року, в розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості, який відповідач погодив шляхом підписання довідки про умови кредитування.

Разом з тим визначений позивачем розмір заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 1555000,46 грн, суперечить умовам кредитування, обумовленим сторонами у письмовому вигляді, а саме базова ставка за процентами за користування кредитними коштами, зазначена у довідці становить 2,5 % на місяць, проте із розрахунку вбачається, що позивачем нараховувались відсотки як у передбаченому розмірі, так і у підвищеному розмірі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 3016, 69 грн.та процентів за користування кредитом в період з серпня 2013 року по серпень 2016 рік / строк закінчення дії кредитної карти/, у межах строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем в сумі 2715,12 грн / 3016, 69*2,5% = 75,42 грн розмір процентів за 1 місяць *36 місяців/.

Визначений в Умовах та Правилах надання банківських послуг, які надані позивачем, збільшений строк позовної давності до 50 років не може бути застосований до виниклих між сторонами правовідносин, оскільки відсутня письмова згода позичальника на збільшення позовної давності, як того вимагають положення частини першої статті 259 ЦК України.

Саме такий правовий висновок, висловлено Верховним Судом в постановах від 08 серпня 2018 року у справі № 381/306/17 та від 07.02.2018 року у справі № 751/5977/17.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду підлягає скасуванню в частині відмови в стягненні процентів, з ухваленням нового рішення у цій частині про часткове задоволення вказаних позовних вимог

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відсоток задоволеності позовних вимог складає 4,5 %, тому до стягнення з відповідача на користь АТ КБ « ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 86,45 грн, за подання апеляційної скарги 129, 67 грн, а всього 216, 12 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника АТ КБ " ПриватБанк" - Крилової О.Л. задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2019 року в частині відмови в задоволенні позову АТ КБ» ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відсотків за користування кредитними коштами та в частині розподілу судових витрат - скасувати, ухвалити нове про часткове задоволення вказаних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ " ПриватБанк" заборгованість по процентам за користування кредитним коштами в сумі 2715,12 грн грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ " ПриватБанк" сплачений судовий збір в розмірі 216, 12 грн.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 березня 2020 року

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ Г.Л.Карпушин ______________ В.П.Пікуль