26.02.2020 Єдиний унікальний номер 422/4037/12
Єдиний унікальний номер 422/4037/12
Провадження № 8/205/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року по цивільній справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 грудня 2019 року звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Друга ДДНК про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заявник у своїй заяві посилалася на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 квітня 1996 року, видане Другою дніпропетровською держнотконторою та зареєстроване в реєстрі за № 4-1393 ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внесено зміни до зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом стосовно розміру частки успадкованого домоволодіння замість 34/100 частин зазначено 1/2 частина та у номері успадкованого домоволодіння замість « АДРЕСА_1» зазначено «АДРЕСА_1 ». Таким чином, рішенням суду від 15 січня 2013 року було змінено ідеальну частку ОСОБА_2 в праві спільної часткової власності на спірне домоволодіння з 34/100 частин на 1/2 частину спірного домоволодіння. Заявник вважає, що рішення суду від 15 січня 2013 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами з огляду на те, що згідно з рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 102/9 від 13 березня 1992 року було затверджено акт ідеальних часток домоволодіння АДРЕСА_1 , виданий міжміським бюро технічної інвентаризації 15 листопада 1991 року, за яким за місцевою радою ДУ-25 затверджено 29/100 частин домоволодіння. Дана частка відповідає квартирі АДРЕСА_1 . Вказане рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів ніким не змінено і не скасовано. Реєстрація права власності на дану частку за територіальною громадою міста Дніпра не проводилася. Крім того, рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 122 від 25 лютого 2009 року, договір найму житлового приміщення укладено з ОСОБА_1 , вона є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 , що становить 29/100 частини всього спірного домоволодіння. Рішенням виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпрі ради № 378 від 29 серпня 2017 року «Про виправлення описки у рішенні виконкому Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 122 від 25 лютого 2009 року» змінювались умови договору найму житлового приміщення ОСОБА_1 . Згідно з довідкою про склад сім`ї та місце реєстрації № 4063 від 20 лютого 2017 року, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у спірному домоволодінні з 14 листопада 2005 року, що є нововиявленою обставиною. При зверненні до суду з позовом ОСОБА_2 стверджував, що спірне домоволодіння є приватною власністю, та будь-яка його частина не є комунальною чи державною власністю, тому обставини, викладені заявником у заяві про перегляд рішення, не були і не могли бути відомі заявникові ОСОБА_2 на час розгляду справи. Спірне домоволодіння АДРЕСА_1 складається з двох житлових будинків літ А-1 та Б-1, господарчих будівель і споруд. Відповідно до довідки, виданої 18 листопада 2016 року КП «ДМБТІ» домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності: 37/100 частин домоволодіння ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної у місті Дніпропетровська ради 15 серпня 2007 року; 34/100 частини спірного домоволодіння ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 квітня 1996 року, виданого Другою дніпропетровською держнотконторою; на 29/100 частин визначено право власності за ДУ-25, але за оформленням правовстановлюючих документів в КП «ДМБТІ» не звертались. Просила суд поновити їй строк на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та переглянути рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року за нововиявленими обставинами, ухваливши нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним відмовити та виключити з реєстру відомості про реєстрацію права власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Заявник у своїй заяві до суду просила справу розглядати за її відсутності, заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 у своїй заяві до суду просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви заперечував з підстав, викладених у запереченні на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якому зазначив, що ОСОБА_1 не є учасником справи, тому не має права на звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, нею попущений тридцятиденний строк на подання вказаної заяви, а обставини, на які заявник посилається не є нововиявленими, а за своєю суттю є новими доказами. Просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення та залишити судове рішення в силі.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд приходить до наступного висновку за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 102/9 від 13 березня 1992 року «Про узаконення житлової прибудови, сараїв, гаражу і літньої кухні по АДРЕСА_1 » затверджено акт ідеальних часток, який виданий міжміським бюро технічної інвентаризації 15 листопада 1991 року по зазначеному домоволодінню, за яким за ДУ-25 затверджено 29/100 частин домоволодіння (а.с. 79).

Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 122 від 25 лютого 2009 року змінено умови договору найму житлового приміщення, що складається з двох кімнат житловою площею 20,76 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с. 80).

Рішенням Виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпрі ради № 378 від 29 серпня 2017 року виправлено описку у рішенні Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 122 від 25 лютого 2009 року, та змінено написання адреси: з « АДРЕСА_1» на «АДРЕСА_1 », та житлова площа «з 20,76 кв.м.» на «21.4 кв.м.» (а.с. 81).

ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1 з 14 листопада 2005 року (а.с. 90).

Відповідно до ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини 1 статті 424 ЦПК України встановлено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року визнано свідоцтво про право на спадщину за законом від 3 квітня 1996 року, видане держаним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Грищенко В.І. та зареєстроване в реєстрі за № 4-1393 на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , частково недійсним; внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 квітня 1996 року, видане держаним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Грищенко В.І. та зареєстроване в реєстрі за № 4-1393, на ім`я ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно розміру частки успадкованого домоволодіння замість «… 34/100 частин …» зазначено «… 1/2 частини …» та у номері успадкованого домоволодіння замість «… АДРЕСА_1 … » зазначено «… АДРЕСА_1 …». Рішення набрало законної сили 29 січня 2013 року.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

У п.п. 3, 4, 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Враховуючи вищевикладене, надані ОСОБА_1 докази та викладені в її заяві обставини, суд приходить до висновку, що при ухваленні рішення суду від 15 січня 2013 року по цивільній справі № 422/4037/12 (провадження № 2/205/2/13) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Друга ДДНК про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним, та обставини, що право власності на 29/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 визначено за ДУ-25 та виділено у користування ОСОБА_1 за договором найму житлового приміщення, відповідно до рішення Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 122 від 25 лютого 2009 року; заявник зареєстрована за вказаною адресою та проживає у спірному житловому приміщенні, не були встановлені судом на час розгляду справи, оскільки право власності на 29/100 частин у встановленому порядку не зареєстровано в КП «ДМБТІ».

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Таким чином, оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року змінено розмір ідеальних часток домоволодіння АДРЕСА_1 без врахування обставин, що власником 29/100 частин спірного домоволодіння є ДУ-25, проте у встановленому законом порядку не зареєстровано в КП «ДМБТІ» чи Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а право користування зазначеною частиною належить ОСОБА_1 , яка зареєстрована за вказаною адресою з 14 листопада 2005 року, судове рішення по цивільній справі № 422/4037/12 (провадження № 2/205/2/13) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Друга ДДНК про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним підлягає скасуванню.

За таких обставин, з урахуванням позиції сторін, заява про перегляд рішення суду про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним за нововиявленими обставинами є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд не приймає заперечення представника ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 не проживає, ніколи не проживала та не була зареєстрована у спірному домоволодіння, оскільки вказані факти спростовуються доказами, наданими до матеріалів справи, що ОСОБА_1 була зареєстрована у вказаному домоволодінні з 14 листопада 2005 року. Також суд зазначає, що, хоча ОСОБА_1 не є учасником справи, рішення по якій переглядається, проте, рішення суду також впливає на її законні права та інтереси, а тому її слід було залучити до участі у розгляді даної цивільної справи.

Крім того, представником позивача ОСОБА_2 окремо наголошується, що заявник пропустила визначений чинним ЦПК України строк на звернення до суду із заявою та мала би звернутися із клопотанням про поновлення пропущеного строку, при цьому, ОСОБА_1 разом із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами від 21 грудня 2019 року надала до суду клопотання про поновлення строку на перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами (а.с. 75-76), в якому зазначила, що у листопаді 2019 року під час звернення до реєстраційної служби Дніпровської міської ради їй стало відомо, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на Ѕ частину спірного домоволодіння.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не була залучена до участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Друга ДДНК про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним, про наявність рішення їй стало відомо лише у листопаді 2019 року при зверненні до реєстраційної служби Дніпровської міської ради для реалізації свого права на приватизацію житлового приміщення, суд приходить до висновку про поновлення ОСОБА_1 строку на звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено у меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

З наведеного вбачається, що настання повороту виконання можливе у разі: а) одержання позивачем (стягувачем) майна або грошових сум у порядку виконання рішення суду; б) скасування такого рішення і закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, або відмова у задоволенні позову чи заміна рішення шляхом задоволення позову в меншому розмірі, або скасування рішення з поверненням справи на новий розгляд, при якому позовні вимоги у меншому розмірі чи має місце відмову у їх задоволенні.

В порядку повороту виконання відповідачеві повертається все стягнуте з нього за скасованим рішенням (гроші, певні речі) у повному обсязі. Поворот виконання допустимий лише у обсязі безпідставно отриманого за скасованим рішенням.

Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265, ст. ст. 423-429, ч. 2 ст. 444 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) строк на подачу заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року.

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року по цивільній справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року по цивільній справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним скасувати за новоявленими обставинами.

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора (місцезнаходження за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Метробудівська, буд. 1) про визнання свідоцтва про право на спадкування частково недійсним відмовити.

Виключити із реєстраційного запису № 15766692 від 03 серпня 2016 року про об`єкт нерухомого майна домоволодіння АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, розмір частки ОСОБА_2 - Ѕ частина.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: