Ухвала

16 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 303/7330/19

провадження № 61-18268ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану

представником - ОСОБА_2 , на постанову Закарпатського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання поруки припиненою.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області

від 11 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зупинено реалізацію на електронних торгах в системі електронних торгів державного підприємства «СЕТАМ», арештованого (при здійсненні виконавчого провадження № 59173314 по примусовому виконанню виконавчого листа № 303/2669/16-ц, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 22 грудня 2018 року), нерухомого майна, а саме:

комплексу, в тому числі земельна ділянка загальною площею 1413,5 кв. м, земельна ділянка площею 0,9302 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , номер лоту 383033;

комплексу, в тому числі земельна ділянка загальною площею 467,7 кв. м, земельна ділянка площею 1,7225 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , номер лоту 383039.

У межах суми стягнення за виконавчим листом № 303/2669/16-ц, виданим

22 грудня 2018 року, накладено арешт на :

будівлі та споруди колишнього комплексу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,25 га, кадастровий номер :10:002:0067, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 ;

комплекс (будівлі призначені для використання у сільськогосподарській діяльності), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

квартиру АДРЕСА_3 ;

земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9302 га, кадастровий номер 4:00:001:0007, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,25 га, кадастровий номер :10:002:0068, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 ;

земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,4529 га, кадастровий номер :10:002:0072, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задоволено. Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2019 року скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовлено.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , подана представником - ОСОБА_2 , у якій представник заявника просить скасувати оскаржувану постанову та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Разом із тим, критерієм для касаційного оскарження постанов апеляційного суду за наслідками перегляду ухвал суду першої інстанції про забезпечення позову або про відмову у такому забезпеченні є зміст дій апеляційного суду, а саме те, чи підтримав він висновки суду першої інстанції про забезпечення позову, або чи забезпечив позов за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні.

Так, неможливим є касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін, ухвали апеляційного суду, згідно з якою він відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, а також постанови апеляційного суду, згідно з якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні відповідної заяви.

Такі обмеження права на касаційне оскарження не нівелюють для учасника справи можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ настільки, щоби завдати шкоди самій суті цього права.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, провадження № 14-88цс20.

Крім цього, якщо апеляційний суд погодився з відмовою суду першої інстанції у забезпеченні позову чи скасував вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову, учасник справи, який подавав заяву про вжиття таких заходів до суду першої інстанції, за наявності підстав, не позбавлений можливості знову подати відповідну заяву до цього суду.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскільки постанова Закарпатського апеляційного суду

від 09 листопада 2020 року, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та відмовлено у застосуванні заходів забезпечення позову, не підлягає касаційному оскарженню відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

При цьому, вказівка у резолютивній частині постанови Закарпатського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає перегляду в касаційному порядку згідно вимог ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на постанову Закарпатського апеляційного суду

від 09 листопада 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров