Справа № 466/6445/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар СТЕПАНЮК Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (Львівська область, Жидачівський район, с.Трибоківці) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

27.08.2020 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

В обгрунтування позову зазначає, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2019 року, який залишений без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 01 червня 2020 року, ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст.121 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вироком суду встановлено, що 14.04.2019 року близько 21.30 год., знаходячись в приміщенні житлової кімнати будинку АДРЕСА_2 , під час побутового конфлікту, тримаючи у правій руці колюче-ріжучий предмет - ніж, переслідуючи мету, направлену на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 умисно наніс останньому один удар в ділянку живота зліва, чим спричинив проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням III сегменту печінки, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент його заподіяння.

Внаслідок одержаних тілесних ушкоджень, 14.04.2019 року ОСОБА_3 госпіталізовано у Комунальне некомерційне підприємство «8-ма міська клінічна лікарня міста Львова» з діагнозом: проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням III сегменту печінки, внутрішньочеревна кровотеча. Йому було проведено ряд лабораторних досліджень: 14.04.2019 року під загальним знечуленням проведено Лапаратомію, ушивання III сегменту печінки, дренування черевної порожнини; проведено консервативну терапію, щоденні перев`язки. Позивач поніс витрати на лікування в розмірі 5099грн.

Крім того, своїми протиправними діяннями ОСОБА_4 спричинив йому моральну шкоду, яка виразилась у фізичних та моральних стражданнях, переживанні та хвилюванні за здоров`я. Оскільки його дружина на той час була вагітна, він був позбавлений можливості допомагати їй у підготовці до батьківства. Таким чином, у відповідача були порушені його звичні життєві зв`язки. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 20 000грн.

Відтак, просить позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечили.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи за місцем реєстрації. Відзиву на позов не подав.

Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст.121 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01 червня 2020 року цей вирок залишено без змін.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком суду встановлено, що 14 квітня 2019 близько 21.30 год., знаходячись в приміщенні житлової кімнати будинку АДРЕСА_2 , під час побутового конфлікту, тримаючи у правій руці колюче-ріжучий предмет - ніж, переслідуючи мету, направлену на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 , ОСОБА_5 умисно наніс йому один удар в ділянку живота зліва, чим спричинив проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням III сегменту печінки, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент його заподіяння.

Внаслідок заподіяного ОСОБА_3 тілесного ушкодження його 14.04.2019 року госпіталізовано у Комунальне некомерційне підприємство 8-ма міська клінічна лікарня міста Львова з діагнозом: проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням III сегменту печінки, внутрішньочеревна кровотеча; проведено ряд лабораторних досліджень. 14.04.2019 року під загальним знечуленням проведено Лапаратомію, ушивання III сегменту печінки, дренування черевної порожнини; проведено консервативну терапію, щоденні перев`язки.

Даний факт стверджується випискою із карти стаціонарного хворого № 5642.

Судом встановлено, що позивач затратив на лікування 5099грн., що підтверджується квитанціями з аптек, копії яких є в матеріалах справи (а.с. 22-28).

Суд вважає, що стороною позивача підтверджено фактичну оплату позивачем цих послуг.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відтак, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача матеріальну шкоду завдану злочином, яка полягала у витраті 5 099грн. на лікування.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Своїми протиправними діяннями, а саме умисним нанесенням позивачу тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_3 моральну шкоду. Ця шкода полягала у фізичних та моральних стражданнях у зв`язку з отриманим пораненням, переживаннях та хвилюваннях за здоров`я. В позивача порушився звичний ритм життя, він був госпіталізований у Комунальне некомерційне підприємство 8-ма міська клінічна лікарня міста Львова, де перебував з 14.04.2019р. по 23.04.2019р., після чого продовжував амбулаторне лікування. У зв`язку з отриманим пораненням позивач не міг допомагати дружині, яка в той час була вагітною.

Враховуючи характер заподіяних тілесних ушкоджень, обставини, за яких вони були отримані позивачем, виходячи із принципу розумності та справедливості суд робить висновок про те, що з відповідача слід стягнути в користь позивача 20000грн. моральної шкоди.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП суду не відомий, Львівська область, Жидачівський район, с. Трибоківці) в користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у відшкодування матеріальної шкоди - 5099грн., у відшкодування моральної шкоди 20000грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП суду не відомий, Львівська область, Жидачівський район, с. Трибоківці) в доход держави 840,80грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.12.2020р.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська