З А О Ч Н Е Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Бєловол О.О.,
Справа № 629/5197/20
Номер провадження 2/629/1489/20
позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу про стягнення заборгованості,
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, судовою повісткою про виклик, за адресою зареєстрованого місця проживання.
Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного.
Суд розглядаючи справу на підставі наявних в справі доказів в межах заявлених позивачем вимог.
Стаття 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Згідно з ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Стаття 509 ЦК України вказує на те, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор/стаття 510 ЦК України/
За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування /ч. 1 ст. 77 ЦПК України/. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення /ч. 2 ст. 77 ЦПК України/. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування /ч. 4 ст. 77 ЦПК України/.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи /ч. 1 ст. 79 ЦПК України/.
Так, у порядку ст. 82 ЦПК України обставини, на які вказано позивачем, відповідачами не визнавалися, будь-яких відповідних заяв до суду не надходило.
В справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги.
В обґрунтування позову позивач подав документи: Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 25.02.2019 року, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток (Моnоbаnк) у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин за додатком № 95 до Розпорядженням № 49р від 22.08.2013р., у чинній редакції затвердженій Протоколом № 51 від 19.12.2018р., що набула чинності з 22.12.2018р. розрахунок заборгованості за договором б/н від 27.12.2018 року укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 17.07.2020 року.
Інших належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача і мають значення для справи, в справі немає.
В ухвалі про відкриття провадження у справі від 17.11.2020 року судом було запропоновано позивачу у строк до 16.12.2020 року, подати до суду, у разі наявності, докази в обґрунтування позовних вимог, які не були додані до позовної заяви, зазначити чи направлялися позивачем відповідачу повідомлення-вимога про повне погашення заборгованості за кредитом.
Разом з тим, позивач не скористався наданими йому правами, позивачем не було надано будь-яких доказів суду, будь-яких письмових клопотань у відповідності до вимог ЦПК України щодо забезпечення доказів, витребування доказів у передбачених ЦПК України випадках від позивача не надходило.
У матеріалах справи відсутня Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 27.12.2018 року, на яку посилається позивач у позовній заяві. Позивачем не доведено наявності між сторонами договірних відносин, укладених 27.12.2018 року. Надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитом при відсутності в справі документально підтвердженого правочина між сторонами від 27.12.2018 року не є підставою для задоволення позовних вимог
Будь-яких письмових клопотань у відповідності до вимог ЦПК України щодо забезпечення доказів, витребування доказів у передбачених ЦПК України випадках позивачем не заявлялося.
Суд звертає увагу на те, що збирання доказів у цивільній справі не є обов`язком суду.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін /ч. 1 ст. 12 ЦПК України/.
Надані позивачем докази не відповідають вимогам ст.ст.77-80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів, з них неможливо встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на наведене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, що підтверджують заявлені ним вимоги, і у суду немає правових підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265,268, 280-282 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Позивач може оскаржити рішення до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Згідно п.3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".
відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1
Суддя: К.Ш.Харабадзе