печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі Рябцовій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, припинення обтяження та виключення з акту опису майна,

В С Т А Н О В И В :

25.03.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, припинення обтяження та виключення з акту опису майна.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року задоволено позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління в м. Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту.

Зважаючи на те, що рішенням суду від 24.04.2017 визначено конкретне майно боржника - квартиру, з якого необхідно зняти арешт, державним виконавцем знято арешт з конкретно визначеного майна боржника - квартири АДРЕСА_1 .

Проте, на даний час позивачу необхідно зняти арешт з усього майна, яке належить ОСОБА_1 та внести відповідні записи до державного реєстру про припинення обтяження та виключення з акту опису майна, що послугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Печерського районного сулу м. Києва від 01.04.2019 відкрито провадження у справі та визначено її розглядати за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано право не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у разі неподання у встановлений судом строк яких, відповідач мав право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведення, що пропустив строк з поважних причин, проте вказаним правом відповідач не скористався та відповідно ні заперечень, ні відзиву до суду не подано.

Позивач подав до суду заяву, в якій просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем перебуванням та у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб .

Судовим розглядом встановлено, що на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва з ФОП ОСОБА_1 стягнуто податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 221 789,50 грн., податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 574 086,05 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 20.05.2011 року на підставі виконавчого листа, виданого за вищевказаним судовим рішенням, накладено арешт на майно ФОП ОСОБА_1 , в тому числі на належу йому квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно листа в.о. першого заступника начальника ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві Нечепорук К.М. позивача повідомлено, що відповідно до ст. 101 глави 9 Розділу II Податкового кодексу України та згідно Наказу Міністерства доходів і зборів України № 577 від 10.10.2013 року списано безнадійний борг фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у сумі 801 509,15 грн., в тому числі податок на додану вартість - 575 946,41 грн., податок на доходи фізичних осіб - 225 562,74 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року було задоволено позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління з м. Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту.

Вказаним рішенням було Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві виключити з опису та звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 із внесенням відповідних записів до державного реєстру.

На виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року № 757/61621/16-ц державним виконавцем 21.06.2017 р. винесено постанову про зняття арешту саме з квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, листом від 12.02.2019 за підписом директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйової О.В., позивача ОСОБА_1 повідомлено, що оскільки рішенням суду від 24.04.2017 визначено конкретне майно боржника - квартиру, з якого необхідно зняти арешт, державним виконавцем знято арешт з конкретно визначеного майна боржника - квартири АДРЕСА_1 та роз`яснено

Проте, згідно інформації з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - є інформація про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження: 21044365 (спеціальний розділ) - арешт нерухомого майна по ВП № 26548615, підстави внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35805918 від 22.06.2017 p., державний реєстратор - Рудик Віталій Валерійович, обтяжувач - Печерський районного відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Згідно ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності заявника.

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідач на спростування доводів та доказів сторони позивача своїх доказів суду не надав.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 317, 321 ЦК України, ст.ст. 50, 60, 59 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, припинення обтяження та виключення з акту опису майна - задовольнити.

Звільнити майно з-під арешту, виключити з акту опису майна та внести відомості до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна запису про припинення обтяження - арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 21044365 (спеціальний розділ) - арешт нерухомого майна по ВП № 26548615, підстави внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35805918 від 22.06.2017 p., державний реєстратор - Рудик Віталій Валерійович, обтяжувач - Печерський районного відділ державної виконавчої служби м Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, боржник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Печерський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, , м. Київ, вул. Різницька, 11б.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне текст судового рішення складено та підписано 18.02.2020 року.

Суддя Т.Г. Ільєва