Провадження № 2-о/263/445/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Федоренко Т.І., при секретарі Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України, В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України з квітня 1989 року по березень 1991 року свого рідного брата - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою набуття громадянства України. В обґрунтування своєї заяви вказав, що його рідний брат з 1986 року по теперішній час проживає на території України у м.Маріуполі. Також з 01.08.1986 по 04.01.2016 працював на підприємствах, установах, які знаходяться на території м. Маріуполя Донецької області, про що свідчить записи у трудовій книжці. Рішення суду про встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_2 на території України з квітня 1989 року по березень 1991 року необхідне для набуття заявником ОСОБА_1 , який є його рідним братом, громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянств від 18 січня 2001 року № 2235-ІІІ та Закону України «Про правонаступництво» від 12 вересня 1991 року № 1543-ХІІ. Встановлення факту постійного проживання на території України до моменту проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи ГУДМС України в Донецькій області Шангіна І.Л. надала заяву, у якій не заперечувала проти задоволення заяви.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення вимог заявника.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином Азербайджану.

20.02.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видано посвідку на постійне проживання, термін дії якої продовжено до 20.02.2029 року.

Відповідно до довідки Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг № 18-13.01-2063 від 21.11.2019 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 26.07.2016 року по теперішній час

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідними братами, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1436- ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 03.07.2013 року.

Згідно з трудовою книжкою заведеною на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 останній з 01.08.1986 по 04.01.2016 працював на підприємствах,установах, які знаходяться на території м. Маріуполь Донецької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом до 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991чи 13.11.1991.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

Підстави набуття громадянства України передбачені ст. 6 Закону України «Про громадянство України», згідно з якою громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» передбачені умови набуття громадянства України за територіальним походженням, зокрема, частиною 1 даної статті встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до рекомендацій, викладених Верховним Судом України в листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст.3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.).

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги заявника підлягають повному задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживав на території України з 1986 року по теперішній час та встановлення зазначеного факту для заявника необхідно для набуття громадянства України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про громадянство», ст.ст. ст.ст. 3, 5, 12, 13, 18, 258, 260, 265, 268, 273, 315 ЦПК України ,суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, на території України з квітня 1989 року по березень 1991 року, який є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Зацікавлена особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Зацікавлена особа: Головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області, , ЄРДПОУ 37841728, юридична адреса: м.Маріуполь, вул.Митрополитська, буд.20.

Суддя Т.І.Федоренко