П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року м. Київ

Справа № 22-5011 Головуючий у1-й інстанції - Мальцев Д. О.

Унікальний № 761/7781/16-ц Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ПрАТ «Консалтингова група «Агро-Експерт», Старший державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва, Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про визнання дій та бездіяльності старшого державного виконавця протиправними,-

у с т а н о в и л а:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання дій та бездіяльності старшого державного виконавця протиправними, заінтересовані особи: ПрАТ «Консалтингова група «Агро-Експерт», Старший державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва, ПАТ «Креді Агріколь Банк», в якій просила визнати дії та бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 54194338 в частині визначення вартості нерухомого майна та передання його на реалізацію, незаконними та визнати протиправним звіт про незалежну оцінку вартості майна, проведеного ПП «Консалтингова група «АРГО-ЕКСПЕРТ» (а.с.1-4).

В обґрунтування скарги вказувала, що на виконанні у державного виконавця перебуває зведене виконавче провадження № 54194338 щодо примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 про стягнення зі скаржника на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 772 885 грн 28 коп. та примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2018 про стягнення зі скаржника на користь Банку заборгованості по відсоткам та пені. В процесі виконання рішення суду було реалізоване майно боржника на суму 1 074 624 грн. Разом з тим, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження скаржник виявила порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині проведення опису та оцінки майна, належного скаржнику. Так постанова державного виконавця, відповідно до якої було здійснено опис та арешт майна скаржника від 21 вересня 2017 року, відсутня в Автоматизованій системі виконавчого провадження. Крім того, постанова державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності також винесена з порушенням строку на самостійне визначення вартості майна, в порушення вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Також заявка на реалізацію майна не містить відомостей, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5. Також державним виконавцем не було надіслано повідомлення про результати визначення вартості та оцінки майна стягувача. З огляду на вищевикладене, скаржник вважала, що державним виконавцем було допущено бездіяльність, що призвело до порушення права скаржника на оскарження звіту про оцінку її майна, у зв`язку з чим остання звернулась до суду з вказаною скаргою.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення за безпідставністю заявлених вимог.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її скаргу у повному обсязі (т.2, а.с.215-221).

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило.

В суд апеляційної інстанції представник ПрАТ «Консалтингова група «Агро-Експерт» та Старший державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Домбровський Р. А. не з`явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв`язку зворотні повідомлення про вручення: 25 лютого 2020 року особі за довіреністю Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва та 28 лютого 2020 року уповноваженій особі ПрАТ «Консалтингова група «Агро-Експерт», судових повідомлень про розгляд справи, призначений на 10 березня 2020 року.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність представника ПрАТ «Консалтингова група «Агро-Експерт» та Старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Домбровського Р. А., оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення учасників справи: представника ОСОБА_1 , адвоката Карапетяна А. Р., який підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити; представника ПАТ «Креді Агріколь Банк», адвоката Онішкевича М. М., який заперечував проти апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що на виконанні у Святошинському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ м. Києва перебувало виконавче провадження № 54194338 з виконання виконавчого листа № 761/7781/16-ц виданого Шевченківським районним судом м. Києва 25 травня 2017 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 772 885 грн 28 коп. та судового збору.

23 червня 2017 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54194338. Вказана постанова отримана скаржником наручно 11 жовтня 2017 року.

27 чеврня 2017 року державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника. Вказана постанова отримана скаржником наручно 11 жовтня 2017 року.

21 вересня 2017 року державний виконавець виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постановою було описане наступне майно: квартира двокімнатна, площею 85 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана постанова отримана скаржником наручно 11 жовтня 2017 року.

10 листопада 2017 року представник стягувача звернувся до державного виконавця із заявою про призначення суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Юкрейніан Апрейзен».

26 грудня 2017 року державний виконавець звернувся з Вимогою до ОСББ «Перемога 131-А», якою зобов`язав ОСББ надати інформаційну довідку, експлікацію поверхневого плану приміщення та копію правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 .

26 грудня 2017 року державний виконавець звернувся з Вимогою до КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», якою зобов`язав КП КМ БТІ надати інформаційну довідку, експлікацію поверхневого плану приміщення та копію правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 .

19 січня 2018 року державний виконавець звернувся із запитами до Приватного нотаріуса Рисс М.О., ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія Інтербудінвест» щодо надання інформації про наявність будь-якого майна у ОСОБА_1 та належним чином завірених копій документів, на підставі яких виникло вказане право власності.

19 січня 2018 року державний виконавець звернувся з Вимогою до Святошинської РДА, якою зобов`язав Адміністрацію надати витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

22 січня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна скаржника в межах суми звернення стягнення.

05 лютого 2018 року від КП КМ БТІ надійшла відповідь за № 062/14-789 (И-2018) на Вимогу від 26 грудня 2017 року.

02 березня 2018 року державний виконавець виніс постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме Приватне підприємство «Консалтингова група «АРГО-ЕКСПРЕС», на яке покладено обов`язок надати експертну оцінку вартості арештованого майна. Вказана постанова отримана скаржником наручно 30 березня 2018 року.

12 квітня 2018 року державним виконавцем складено Акт, відповідно до якого призначено відповідального за зберігання арештованого майна (квартири).

07 травня 2018 року від приватного нотаріуса надійшла відповідь № 20/01-16 від 03 травня 2018 на запит державного виконавця від 19 січня 2018 року.

17 вересня 2018 суб`єктом оціночної діяльності - експертом ПП «Консалтингова група «АРГО-ЕКСПЕРТ» ОСОБА_2 (Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 477 від 23 грудня 2006 року, посвідчення про підвищення кваліфікації МФ № 1859 - ПК від 14 березня 2018) складено Висновок про вартість майна: двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є скаржник. Відповідно до вказаного Висновку, ринкова вартість квартири становить 1 158 000 грн. Висновок отриманий державним виконавцем 25 вересня 2018 року.

26 вересня 2018 року державним виконавцем сторонам виконавчого провадження надіслано Повідомлення про результати визначення вартості оцінки арештованого майна по ВП № 54194338.

01 жовтня 2018 року державним виконавцем було складено Акт про неможливість виконання рішення суду в інший спосіб, окрім реалізації арештованого нерухомого майна боржника через відсутність доходів та будь-якого іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

19 жовтня 2018 року та 25 жовтня 2018 року від представника стягувача надійшло повідомлення про відсутність заперечень щодо визначеної вартості майна.

04 грудня 2018 від ДП «СЕТАМ» до Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві надійшов супровідний лист за № 10716/18-18-18, яким державного виконавця повідомлено про відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів (р.№ лота 311463, квартира АДРЕСА_1 , дата та час проведення - 28 листопада 2018 року о 09:00, початкова ціна продажу майна - 1 158 000 грн).

Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів № 372438 торги не відбулись, про що ДП «СЕТАМ» 04 грудня 2018 року листом повідомило державного виконавця.

Відповідно до Протоколу про проведення електронних торгів № 381745 торги відбулись 11 січня 2019 року, ціна продажу лота (квартира АДРЕСА_1 з приміткою «ІПОТЕКА») - 1 074 624 грн.

Крім того, 11 січня 2019 року державний виконавець виніс постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП № 54194338, а саме виконавчих проваджень ВП № 54194338, № 58031358 щодо боржника ОСОБА_1

29 січня 2019 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54194338 у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що в судовому засіданні наявними в матеріалах справи доказами не підтвердилась та обставина, що дії та/або бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ м. Києва під час визначення вартості арештованого майна є протиправними та що останній допустив порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також низки інших нормативно-правових актів, що призвело до порушення прав скаржника.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні скарги, є доведеними.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для залишення без задоволення скарги ОСОБА_1 , нормативно-правові акти, якими керувався суд при постановленні ухвали, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали (т.2, а.с.199-204).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Як зазначено у пункті 8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/59, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 02 квітня 2012 року № 489/20802 в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року № 1302/29432 для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

Відповідно до частини 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно ч. ч. 1-5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав та професійна оціночна діяльність регулюються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна, що не суперечать йому. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлено інші правові норми щодо оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності, застосовуються правила міжнародного договору.

За статтею 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Доводи апеляційної скарги про те, що звіт про оцінку майна напрявся на адресу за якою вона не зареєстрована та проживала, - АДРЕСА_1 , не можуть бути прийняті у якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки матеріали справи свідчать, що звіт про оцінку майна ОСОБА_1 крім зазначеної адреси було також направлено виконавцем через соціальну мережу «Вайбер», він був отриманий боржником із наданням відповідних коментарів державному виконавцю (т. 1, а.с.189).

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова про опис та арешт майна від 21 вересня 2017 рокувідсутня в автоматизованій системі виконавчих проваджень, колегія суддів відхиляє оскільки матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 вказану постанову отримала 11 жовтня 2017 року наручно (т. 2, а.с. 186), а також 11 жовтня 2017 року ОСОБА_1 знайомилась з матеріалами справи виконавчого провадження № 54197338 та зазначила зауваження лише стосовно не підшитих паперів, відсутності нумерації сторінок та переліку документів по справі (т.1, а.с.183).

Аргументи апеляційної скарги стосовно помилкового зазначення районним судом того факту, що зазначення форми реалізації майна у заявці не є обов`язковим колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Згідно п. 2 розділу ІІ зазначеного Порядку заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; кваліфікований електронний або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Отже, ураховуючи той факт, що предметом реалізації було нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , та враховуючи положення ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», заявка щодо передачі на реалізацію нерухомого майна іншої форми реалізації майна крім «електроні торги» містити не могла. Саме по собі зазначення у вказаній заявці найменування майна, а саме квартири, свідчить про форму його реалізації.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що представник АТ ПАТ «Креді Агріколь Банк» Дивисенко Т. О. не є адвокатом, також не можуть бути прийняті судом у якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки скарга хоча і подана у квітні 2019 року, однак стосується судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у червні 2016 року.

Посилання апеляційної скарги на те, що в рамках виконавчого провадження 54194338 виконувалось рішення Шевченківського районного суду від 01 листопада 2018 року, яке не набрало законної сили та за яким не видавався виконавчий лист, також відхиляються апеляційним судом як безпідставні, оскільки, по-перше, з наявних у розпорядженні суду письмових доказів убачається доведеність факту видачі виконавчого листа (т.2, а.с.184); по-друге, правового значення для вирішення даної скарги ці обставини не мають, оскільки вказане не вливає на законність дій державного виконавця Домбровського Р. А., які ОСОБА_1 просила визнати протиправними.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень при складенні звіту про оцінку майна також відхиляються апеляційним судом, оскільки результати оцінки ОСОБА_1 у встановленому порядку не оспорені, а вимога про визнання його протиправним не доведена, адже оцінка проведена у визначеному порядку суб`єктом оціночної діяльності, призначеним державним виконавцем.

Оскільки решта доводів апеляційної скарги є ідентичними доводам скарги, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, висновки районного суду є достатньо аргументованими, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи скаржника, при цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaariv. Finland, № 49684/99, § 2)).

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 березня 2020 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома