Справа № 428/6587/19
Провадження № 2/428/1257/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Бикової І.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 17.07.2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Сєвєродонецького міського суду від 18.01.1999 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 08.09.1998 року.

Виконавчий лист № АЕ-64 Сєвєродонецького міського суду від 18.01.1999 року було направлено позивачем до Сєвєродонецького відділу ДВС для примусового виконання та до теперішнього часу знаходиться там на примусовому виконанні. В результаті невиконання відповідачем обов`язку по сплаті аліментів утворилася заборгованість по аліментам, яка на теперішній час так і залишається непогашеною, виконавче провадження відкрите, та відповідно до довідки Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби заборгованість складає 14292,02 грн. За розрахунком (довідкою) державного виконавця нарахована заборгованість по аліментам за ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 26.05.2006 року по 16.10.2015 року (момент повноліття дитини) складає 14292, 02 грн.

Просила стягнути з відповідача на її користь неустойку в розмірі 14 292, 02 грн. за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину за період з січня 2015 року по жовтень 2015 року.

У судовому засіданні представник позивача Хорольський І.В. підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог. Просив застосувати строк позовної давності до нарахування неустойки та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами по справі, що позивач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 845. В графі батько вказаний ОСОБА_3 , в графі мати ОСОБА_2 .

Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 13.10.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17 липня 2003 року зроблено запис за № 313. Прізвища після розірвання шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_7 .

Згідно з копією постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.01.1999 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від всіх його видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.09.1998 року до досягнення її повноліття.

Після ухвалення постанови судом ОСОБА_3 виконував рішення суду нерегулярно та не в повному обсязі.

Відповідно до довідки № 5484/16.10-77 від 04.04.2019, виданої Сєвєродонецьким відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області, за ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , існує заборгованість по аліментам за період з 26.05.2006 року по 16.10.2015 року (момент повноліття дитини) у розмірі 14 292, 02 грн. Виконавче провадження не завершено, у зв`язку з тим, що заборгованість по аліментам не сплачена.

Згідно з копією постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 33235822 від 25.06.2019, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № АЕ-64 виданого 18.01.1999 Сєвєродонецьким міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно закінчено.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу систематичної несплати відповідачем на користь позивача аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач бажає стягнути з відповідача відповідну суму неустойки. Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач надала належні, допустимі та достатні докази того, що відповідач без поважних причин, систематично, протягом декількох років, а саме у період з 26.05.2006 по 16.10.2015, не сплачував аліменти у повному обсязі на утримання дочки, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 14 292, 02 грн. При цьому, позивач у позовній заяві просить суд стягнути неустойку у зв`язку із несплатою аліментів за період з січня 2015 року по жовтень 2015 року, а тому суд на підставі принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України) розглядатиме відповідні позовні вимоги саме за цей період.

Перевіряючи правильність розрахунків позивача та обраховуючи розмір неустойки за несплату аліментів, суд враховує наступне.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц.

Обраховуючи розмір неустойки у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів за наведеною вище формулою, суд, з використанням відомостей, викладених у розрахунку заборгованості по аліментам станом на 16 жовтня 2015 року, доходить висновку про те, що сума неустойки за прострочення сплати аліментів за період з січня 2015 року по жовтень 2015 року складає 19 045 грн. 58 коп. Розрахунок, здійснений позивачем, згідно з яким сума неустойки за прострочення сплати аліментів складає 18 678 грн. 00 коп., не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки у розрахунку допущено помилку, яка впливає на кінцеву суму.

За таких обставин, ураховуючи вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, згідно з якими розмір неустойки, на стягнення якої має право одержувач аліментів, може бути не більше 100 відсотків заборгованості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача може бути стягнуто не більше 14292 грн. 02 коп. (розмір загальної заборгованості по аліментам), а отже позовні вимоги заявлені позивачем підлягають задоволенню у повному обсязі у сумі 14292 грн. 02 коп.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності до нарахування неустойки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Отже, з наведеної вище норми Сімейного кодексу України вбачається, що позовна давність до цих правовідносин не застосовується.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

У разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі № 161/4985/17.

Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання цього позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області № АЕ-64 від 18.01.1999 за період з 01.01.2015 по 01.05.2019 у сумі 14292 (чотирнадцять тисяч двісті дев`яносто дві) грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 23.01.1996 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області.

Повне рішення складено 03.03.2020 року.

Суддя І. С. Посохов