ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1198/20 Номер провадження 22-ц/814/2407/20Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Чумак О.В.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника стягувача адвоката Молодчина М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 ,

на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2020 року, постановлену суддею Левицькою Т.В.,

по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця; заінтересовані особи: державний виконавець Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Обіход Олександр Анатолійович; стягувач: ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

20.07.2020 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся в суд із указаною скаргою, у якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Глобинського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Обіхода О.А., вжиті ним у межах виконавчого провадження ВП №62500673 з примусового виконання виконавчого листа №527/243/15, виданого 26.05.2020 Глобинським районним судом Полтавської області, скасувати постанови державного виконавця від 08.07.2020 про відкриття виконавчого провадження та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження загальною сумою 173,97 грн.

Скарга обґрунтована тим, що на примусовому виконанні Глобинського РВ ДВС перебуває виконавчий лист №527/243/15, виданий 26.05.2020 Глобинським районним судом Полтавської області, про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення літнього душу літ. «Г» та огорожі відповідно до висновку експертизи №5/4-15 від 23.06.2015: від крапки А до крапки Б довжиною 19,31 м, від крапки Б до крапки В довжиною 1,93 м, від крапки Г до крапки Д довжиною 6,44 м, від крапки Д до крапки Є довжиною 4,99 м.

08.07.2020, на виконання вказаного судового рішення згідно виконавчого листа №527/243/15, державним виконавцем Глобинського РВ ДВС Обіход О.А. відкрито виконавче провадження ВП №62500673, надано боржнику строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів, стягнуто виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 9 446,00 грн., визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження загальною сумою 173,97 грн., про що прийнято відповідні постанови, копії яких боржник отримав 15.07.2020.

ОСОБА_1 вважає такі постанови незаконними, оскільки на час їх винесення судове рішення вже було виконано ним у добровільному порядку, про що він заявою від 07.07.2020 повідомив ДВС. Крім того, державний виконавець порушив вимоги ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», надіславши йому оригінали постанови, а не їх копії, питання відкриття провадження та стягнення виконавчого збору/основної винагороди помилково вирішено в одній постанові, а не в окремих, а постанова про відкриття виконавчого провадження не містить роз`яснень про строк і порядок її оскарження. Із наведених підстав просить вимоги скарги задовольнити.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 28.09.2020 у задоволенні скарги ОСОБА_1 у частині визнання неправомірними дій державного виконавця Глобинського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Обіхода О.А., вжитих ним у межах виконавчого провадження ВП №62500673, з примусового виконання виконавчого листа №527/243/15, виданого 26.05.2020 Глобинським районним судом Полтавської області, та визнання неправомірною і скасування постанови державного виконавця від 08.07.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №62500673 відмовлено за недоведеністю та безпідставністю.

Скаргу в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Глобинського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Обіхода О.А. від 08.07.2020 ВП №62500673 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження загальною сумою 173,97 грн. - залишено без розгляду, оскільки такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Із указаною ухвалою не погодився боржник, в особі представника ОСОБА_3 , та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, з підстав, попередньо викладених ним у скарзі, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким скаргу задовольнити, визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати постанову від 08.07.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №62500673.

Вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали районний суд не дотримався вимог ч.4 ст.217 ЦПК України та належним чином не встановив особи учасників процесу, які з`явилися у судове засідання, а сам розгляд справи відбувся без проведення дослідження доказів, на які у своїй скарзі посилається боржник, що є порушенням ст.ст.228, 229 цього Кодексу.

Зазначає, що заява ОСОБА_4 , як доказ, районним судом не досліджувалася, а тому мотиви оскаржуваної ухвали із посиланням на заяву стягувача та пояснення її представника суду, про те, що на даний час не усунуто перешкоди в користуванні земельною ділянкою, є такими, що порушують положення ч.2 ст.229 ЦПК України.

Доводить, що вступна та резолютивна частини ухвали, як і її повний текст, усупереч вимогам ст.259 ЦПК України, не були публічно оголошені районним судом 28.09.2020, а довідка секретаря судового засідання містить неправдиву інформацію про те, що 28.09.2020, на час, призначений для проголошення ухвали, особи, які брали участь у її розгляду, не з`явилися, а тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України його фіксація за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалася.

Стверджує, що у вказаний день із 13-00 до 14-20 год. представник боржника знаходився в приміщенні районного суду в очікуванні оголошення повного тексту судового рішення, але секретар його запевнив, що через відсутність електропостачання в будівлі суду, невідомо коли буде рішення.

Вважає, що державний виконавець порушив норми ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строку перевірки фактичного виконання судового рішення, який згідно встановленого постановою ВП №-ти денного строку мав відбутися 19.07.2020, а не 01.09.2020.

09.12.2020 представник скаржника ОСОБА_3 подав письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких виклав обставини, за яких не відбулося публічне проголошення рішення суду. Вважає, що суддя порушила таємницю нарадчої кімнати, що є порушенням норм процесуального права і є підставою для скасування рішення суду.

09.12.2020 до апеляційного суду електронною поштою надійшли заперечення Глобинського районного відділу ДВС на скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, які за своїм змістом ідентичні запереченням, поданим до суду першої інстанції 09.09.2020.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи (ч.ч.1,3 ст.368 ЦПК України).

У судове засідання представник ДВС, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився.

Представник боржника ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, наполягаючи на її задоволенні з підстав, викладених у ній та письмових поясненнях, та просив скасувати ухвалу районного суду, постановивши нове рішення про задоволення скарги. Зокрема, вважає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження не мотивована; боржнику надіслано оригінал, а не копія постанови; не постановлена окрема постанова щодо виконавчого збору; не зазначено порядок і строк оскарження постанови.

Представник стягувачки ОСОБА_4 адвокат Молодчин В.П. заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників божника та стягувача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що 26.05.2020 Глобинським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист у справі №527/243/15 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення літнього душу «Г» та огорожі відповідно до висновку експертизи №5/4-15 від 23.06.2015: від крапки А до крапки Б довжиною 19,31 м, від крапки Б до крапки В довжиною 1,93 м, від крапки Г до крапки Д довжиною 6,44 м, від крапки Д до крапки Є довжиною 4,99 м./а.с.62-63/

Постановами державного виконавця Глобинського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Обіхода О.А. від 08.07.2020: відкрито виконавче провадження ВП №62500673 з примусового виконання виконавчого листа №527/243/15 від 26.05.2020 та визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження./а.с.64,65/

08.07.2020 представником боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано до Глобинського РВ ДВС заяву, датовану 07.07.2020, про добровільне виконання рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25.11.2019./а.с.66/

Згідно акту державного виконавця від 01.09.2020, складеного в присутності представника стягувача ОСОБА_5 та боржника ОСОБА_1 , встановлено, що при виїзді за місцем проживання боржника, зі слів останнього, літній душ та огорожу згідно рішення суду перенесено, тобто рішення суду виконано в добровільному порядку. Можливості перевірити державним виконавцем перенесення відповідної огорожі та душу, без залучення відповідного експерта не можливо./а.с.67/

28.09.2020 стягувачем ОСОБА_4 подано до Глобинського районного суду Полтавської області заяву про те, що ОСОБА_1 не виконано рішення суду від 4.03.2020р. до цього часу та не усунуто перешкоди у користування земельною ділянкою./а.с.73/

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині, що становить предмет апеляційного перегляду, районний суд виходив із того, що боржником та його представником не доведено факт добровільного виконання судового рішення, а тому дії державного виконавця, вжиті ним в межах його примусового виконання, є правомірними та такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд погоджується із висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди із ухвалою суду, переоцінки доказів та довільного тлумачення норм права на власну користь.

Згідно зі ст.124 Конституції України та ст.ст.2,18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень згідно зі статтею п`ятою Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». При цьому Закон України «Про виконавче провадження» встановлює саме обов`язок, а не право державного виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, вживати заходів щодо примусового виконання.

Згідно ч.5 ст.26Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини шостої наведеної норми, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Наведені норми матеріального права державним виконавцем дотримано і його дії в повній мірі відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №527/243/15, виданого 26.05.2020 Глобинським районним судом Полтавської області, датована 08.07.2020 і на момент її прийняття підстави для повернення виконавчого документу стягувачу були відсутні.

Твердження боржника, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання з підстав його добровільного виконання до відкриття виконавчого провадження, колегією суддів відхиляються. Такі доводи ґрунтуються на заяві боржника від 07.07.2020 до ДВС, яка хоча і передувала даті відкриття виконавчого провадження (08.07.2020), проте не містить обґрунтованих доказів виконання рішення, а лише його цитує. Крім того, фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Не впливають на правомірність дій державного виконавця доводи боржника щодо порушення ним вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження і їх оригінали знаходяться у матеріалах виконавчого провадження. Підстави вважати, що отримана боржником постанова є оригіналом, а не копією відсутні, тоді як вирішення питання стягнення виконавчого збору вирішується виконавцем саме на стадії відкриття виконавчого провадження згідно ч.5 ст.26Закону України «Про виконавче провадження».

Стосовно доводів апеляційної скарги, що постанова про відкриття виконавчого провадження не містить роз`яснень про строк і порядок її оскарження, колегія суддів зазначає, що, по-перше, такі твердження не відповідають фактичним даним та спростовуються п.5 постанови; по-друге, право на її оскарження боржником реалізовано, а тому, фактично, відновлено.

Апеляційним судом досліджено технічний запис фіксування судового процесу, яким спростовано доводи апеляційної скарги щодо недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст.217, 228 ЦПК України. Тоді як твердження боржника, що заява ОСОБА_4 , як доказ, районним судом не досліджувалася, хоча і знайшли своє підтвердження, проте на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки представник стягувача як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції підтвердив та наполіг, що рішення боржником не виконано, перешкоди в користуванні земельною ділянкою не усунуто.

Апеляційний суд також відхиляє за безпідставністю доводи апеляційної скарги, що вступна та резолютивна частини ухвали, як і її повний текст, не були публічно оголошені, а суддя порушила таємницю нарадчої кімнати.

Згідно ч.1 ст.244 ЦПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його проголошення.

Відповідно до положень ч.ч.1,4,7 ст.268 ЦПК України, рішення суду проголошуються у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може оголосити лише вступну та резолютивну частину рішення суду. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день повного складення і додається до справи

У матеріалах справи наявні належним чином оформлені та підписані скорочене і повне рішення, ухвалене 28.09.2020. Згідно технічного запису судового засідання, який є відповідно до ч.4ст.247 ЦПК України додатком до протоколу судового засідання, головуючий суддя після закінчення судових дебатів в 11.38 оголосила про вихід до нарадчої кімнати, повідомивши про оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення через годину, а виготовлення повного тексту - післязавтра.

Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання, 28 вересня 2020 року на час, призначений для проголошення ухвали, особи, які брали участь у справі, не з`явилися, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося./а.с.78/

З огляду на викладене, доводи представника скаржника щодо порушення суддею нарадчої кімнати є його припущеннями. Крім того, апеляційний суд враховує, що такі доводи не спростовують правильність прийнятого судового рішення та не віднесені ч.3 ст.378 ЦПК України до обов`язкових підстав для скасування або зміни рішення.

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними підставам звернення до суду зі скаргою.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та норми права, якими вони врегульовані, апеляційний суд вважає правильним висновки суду першої інстанції щодо правомірності дій державного виконавця. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368,374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.12.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

О.В. Чумак