Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/4198/19
Провадження № 2/191/1112/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11.03.2020
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кухар Д.О.
за участю секретаря Яніної О.В.
розглянувши, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -
Позивач звернулась до відповідача з позовними вимогами про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, мотивуючи їх тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 23.02.2010 року. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею.
Згідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області №2-131/08 від 26.09.2008 року ОСОБА_2 повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини доходів зі всіх видів заробітної плати, щомісячно до її повноліття, починаючи з 27.10.2008 року.
Проте всупереч вимогам закону відповідач ухиляється від участі в утриманні дитини. Також, відповідач ухиляється від належного виконання рішення суду, а саме аліменти взагалі не сплачує. Внаслідок цього на 01.11.2019 року за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті їй аліментів в сумі 106484 грн.60 коп.
До початку судового засідання представник позивача Носач С.С. надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.
Згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Що не суперечить правовому висновку, який був винесений Великою Палатою Верховного суду України від 25 квітня 2018 року справа №6-94 цс15, предметом якої була суперечка про стягнення заборгованості по аліментах та пені від суми не сплачених аліментів.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Згідно ч.1 ст.20 СК України, позовна давність до вимог, що випливають із сімейних відносин, не застосовується.
В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , батьками якої вказано: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Свідоцтво серії НОМЕР_1 видано 27.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.8).
Відповідно до заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.09.2008 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, було стягнуто з останнього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно (а.с.11).
В матеріалах справи також значиться дублікат виконавчого листа виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 26.09.2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини (а.с.6).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №15 від 23.02.2010 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище їй « ОСОБА_4 » (а.с.7).
Таким чином, судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.
З урахуванням того, що відповідачем не надано жодних доказів щодо поважності причин прострочення сплати аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.196 СК України, ст.ст.12,13,76-81,141,223,247,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 32 409 (тридцять дві тисячі чотириста дев`ять )грн.78 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Д. О. Кухар