справа № 489/67/20 провадження №2/489/1200/20
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою

встановив:

У січні 2020 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в якому просить поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 (на теперішній час - «Амвросія Ждахи») в м.Миколаєві відповідно до часток сторін у праві власності та визначити порядок користування земельною ділянкою.

Як на підставу позовних вимог вказано, що сторони є співвласниками спірного житлового будинку, в якому позивачу належить на праві власності 56/100 часток, а відповідачу 44/100. Земельна ділянка площею 534 кв.м. за адресою будинку знаходиться у постійному користуванні сторін та має кадастровий номер: :06:011:0008.

Так як між сторонами наявні суперечки з приводу поділу житлового будинку та користування земельною ділянкою позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

У відзиві на позов представник відповідача адвокат Михайленко О.В. вказав, що твердження позивача про наявність суперечки між сторонами щодо поділу будинку та користування земельною ділянкою не відповідають дійсності, а заявлений позов є передчасним так як відповідачу свідоцтво по право на спадщину не видавалося та в державному реєстрі речових прав відсутня інформація про реєстрацію права власності на 44/100 частки житлового будинку. Щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою то позивачем не надано доказів - кому саме належить земельна ділянка та наявності між сторонами спору щодо користування нею.

У судовому засіданні представника позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Просила здійснити поділ житлового будинку за варіантом першим експертного дослідження № 125-013 від 28.04.2020, проведеного судовим експертом РТПП Миколаївської області Лісків С.А., а в частині користування земельною ділянкою за будь-яким з варіантів, наведених у вказаному експертному дослідженні, або за варіантом згідно експертного дослідження № 125-013/1 від 12.10.2020, яке проведено за її заявою та урахуванням відповідача.

Відповідач в задоволенні позовних вимог просила відмовити, оскільки позивач є її сином і все її майно все рівно перейде йому, а поділ подинку перешкоджатиме нормальній побудові ним другого поверху. Водночас, не заперечувала проти поділу будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою за першим варіантом експертного дослідження № 125-013 від 28.04.2020 та додаткового експертного дослідження № 125-013/1 від 12.10.2020, проведеного на замовлення позивача. Також просила не покладати на неї витрати по справі, так як вона є пенсіонеркою.

Суд, вислухавши доводи сторін та дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.10.2010 на праві власності ОСОБА_5 .

На підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 06.12.2010 ОСОБА_5 передала в дар ОСОБА_4 56/100 часток спірного домоволодіння.

Згідно вказаного договору на земельній ділянці розташований житловий будинок, який згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 29.11.2010, номер витягу № 28164689, складається з житлового будинку літ. «А», житловою площею - 41,0 кв.м., загальною площею - 80,1 кв.м; Впд. погріб з шиєю; літ. «в» - тамбур до літньої кухні; літ. «В» - літня кухня; літ. «Д» - душова; літ. «Е» - сарай; літ. «З» - гараж; літ. «Л» - вбиральня, літ. «М» - вбиральня, І,ІІ, 3, 4 споруди; 6,7,8 огорожі.

Згідно технічного паспорту, після дарування ОСОБА_5 56/100 частки домоволодіння, її частка склала 44/100 частки.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 414/2019, заведеної Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою.

Згідно матеріалів спадкової справи спадщина після смерті ОСОБА_5 прийнята відповідачем ОСОБА_2 , яка є її дочкою. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні.

В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про оформлення ОСОБА_2 спадщтни.

Наведеним вище договором дарування підтверджується, що згідно довідки №1885 від 10.11.2010, виданої управління Держкомзему у місті Миколаєві, відповідно до статті 120 Земельного кодексу України площа земельної ділянки згідно кадастрового плану від 04.11.2010 № 302з/11-10, розробленого КФ «Снейл», складає 534 кв.м. та їй присвоєно кадастровий номер :06:011:0008.

Із пункту 1.3 договором дарування слідує, що на момент його укладення, документів на право власності чи користування земельною ділянкою не зареєстровано, що підтверджується довідкою управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 02.11.2010 № 1485/20.

Доказів оформлення права власності чи користування спірною земельною ділянкою суду не надано.

Суду надано експертний висновок № 125-013 від 28.04.2020, який складено судовим експертом РТПП Миколаївської області Лісків С.А. на адвокатський запит адвоката Труби К.Б., яка є представником позивача, який містить єдиний варіант поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами відповідно до часток співвласників, згідно якого відповідач просила здійснити поділ домоволодіння, у разі задоволення позову.

Також, з урахуванням побажання відповідача, представником позивача було замовлено додатковий експертний висновок № 125-013/1 від 12.10.2020, яким визначено порядок користування земельною ділянкою під житловим будинком з урахуванням ідеальних часток сторін в нерухомості, розміщеній на спірній земельній ділянці.

Відповідно до запропонованого експертного висновку №125-013 від 28.04.2020, який містить єдиний варіант поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, поділ будинку в частках співвласників технічно можливий.

Судовим експертом пропонується наступний поділ.

Виділити у користування ОСОБА_4 частину житлового будинку літ. «А-1» - квартира АДРЕСА_2 , яка складається з кімнат та приміщень: 2-1 - коридору площею 5,2 кв.м. вартістю 17035,00 грн.; 2-2 житлової кімнати площею 16,7 кв. м., вартістю 54709,грн.; 2-3 вбиральні поєднаної площею 6,3 кв.м., вартістю 20639,00 грн.; 2-4 кухні площею 9,90 кв.м., вартістю 32432,00 грн. Разом по квартирі АДРЕСА_2 площу 38,1 кв.м., вартістю 124816,00 грн.

Надвірні узаконенні господарські будови:

-літ. «Впд» підвал площею 9,1 кв.м., вартістю 7211,00 грн.;

-літ. «в» тамбур до літньої кухні площею 2,1 кв.м., вартістю 2112,00 грн.;

-літ. «В» літня кухня площею 19,30 кв.м., вартістю 23995,00 грн.;

-літ. «З» гараж площею 23,8 кв.м., вартістю 22335,00 грн..;

-літ «Л» вбиральня площею 1,0 кв. м., вартістю 361,00 грн.;

-№ І замощення, вартістю 2603,00 грн.;

-№6 ворота, вартістю 4769,00 грн.;

-56/100 частин № 8 огорожа, вартістю 5177,00 грн.

Всього: 193379,00 грн.

Реальна частка складає 55/100, що на 1/100 часток менше від ідеальної частки, що ідеально належить 56/100;

Виділити у власність ОСОБА_2 частину житлового будинку літ. «А-1» - квартира АДРЕСА_3 , яка складається з кімнат та приміщень: 1-1 - коридору площею 7,3 кв.м., вартістю 20657,00 грн.; 1-2 коридору площею 2,4 кв.м. вартістю 6791,00 грн.; 1-3 кухня площею 8,0 кв.м, вартістю 22637,00 грн.; 1-4 житлової кімнати площею 13,2 кв. м., вартістю 43243,00 грн.; 1-5 житлової кімнати площею 11,1 кв.м., вартістю 36364,00 грн. Разом по квартирі АДРЕСА_3 площу 42,0 кв.м. 129692,00 грн.

Надвірні узаконенні господарські будови:

-літ. «Д» душова площею 1,90 кв.м., вартістю 955,00 грн.;

-літ. «Е» сарай площею 12,10 кв.м., вартістю 12099,00 грн.;

-літ. «М» вбиральня площею 1,0 кв. м., вартістю 361,00 грн.;

-№ ІІ замощення, вартістю 1104,00 грн.;

-№3 басейн, вартістю 3245,00 грн.;

- № 4 басейн, вартістю 3245,00 грн.;

-№ 7 хвіртка, вартістю 822,00 грн.;

-44/100 частин № 8 огорожа, вартістю 4068,00 грн.

Всього: 155591,00 грн.

Реальна частка складає 45/100, що на 1/100 часток більше від ідеальної частки, що ідеально належить 44/100.

Графічно виділ частки житлового будинку наведено в додатку № 1 до експертного висновку.

Сума грошової компенсації, яку повинен сплатити співвласник ОСОБА_2 (45/100) співвласнику ОСОБА_4 (55/100) за відхилення від ідеальної частки, складає 7607,00 грн. (760704 х 1/100).

Розподіл горищного простору за вказаним варіантом поділу спірного житлового будинку, виконується співвісне стінам, які розділяють будинок літ. «А-1» на окремі частини, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту.

Порядок користування земельною ділянкою під будинком, сторони дійшли згоди визначити за варіантом експертного дослідження № 125-013/1 від 12.10.2020, який розроблено на замовлення представника позивача, так як відповідач заперечувала проти порядку користування земельною ділянкою згідно варіантів, наведених в експертному досліджені №125-013 від 28.04.2020.

За вказаним варіантом, який складено відповідно до ідеальних часток співвласників та виходячи з порядку користування, що склався між сторонами та за побажанням співвласника ОСОБА_4 , пропонується:

- виділити в користування співвласнику ОСОБА_4 299,04 кв.м. земельної ділянки, з яких під будівлями 98,8 кв.м., під чистою землею 200,24 кв.м.;

- виділити в користування ОСОБА_2 234,96 кв.м. земельної ділянки, з яких під будівлями 73,88 кв.м., під чистою землею 161,08 кв.м.

Фактично співвласники будуть користуватися земельними ділянками в домоволодінні:

співвласник ОСОБА_4 299,04 кв.м, що відповідає ідеальної долі 299,04 кв.м.;

співвласник ОСОБА_2 234,96 кв.м, що відповідає ідеальної долі 234,96 кв.м..

Лінія розподілу межі для даного варіанту проходить:

- від лівої бокової межі вправо вздовж фасадної межі довжиною - 5,44 м.;

- поворот вверх до лівого нижнього кута житлового будинку довжиною 5,38 кв.м.;

- від лівого нижнього кута житлового будинку вверх безпосередньо вздовж частини лівої зовнішньої стіни житлового будинку довжиною 7,25 м.;

- далі по внутрішньої розділової межі житлового будинку, орієнтовано на праву стіну житлового будинку;

- від правової зовнішньої станіни вправо довжиною 1,0 м.;

- поворот вверх до задньої торцевої межі довжиною 18,01 м.;

- поворот вправо вздовж задньої торцевої межі довжиною 4,92 м.

Графічний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками наведено в додатку № 1 експертного дослідження № 125-013/1 від 09.10.2020.

Частина земельної ділянки, яка прилягає до частини зовнішньої фасадної стіни житлового будинку співвласника ОСОБА_4 , виділяється в користування співвласника ОСОБА_2 з правом безперешкодного доступу співвласнику ОСОБА_4 до зовнішньої стіни на час виконання ремонтних робіт.

Відповідач, незважаючи на заперечення проти задоволення позову, з вказаним варіантом порядку користування земельної ділянки погодилася в судовому засіданні.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного правового регулювання.

За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо виділу в натурі частки із майна співвласників домоволодіння

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні..

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статі 356 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Такий висновок наведено у постанові Верховного суду від 28.10.2020 у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19).

Із доводів сторін вбачається, що між ними не досягнуто згоди щодо порядку користування спільним нерухомим майном, в наслідок чого позивач бажає виділити свою частку в натурі, що є технічно можливим відповідно до експертного дослідження № 125-013 від 28.04.2020, здійсненого на замовлення його представника, та такий порядок поділу нерухомості максимально наближений до ідеальних часток співвласників, з яким погодилася відповідач в судовому засіданні.

Тому, саме за наведеним варіантом експертного дослідження, який найбільше відповідає інтересам сторін та їх часток у спільній власності, суд вважає за можливе здійснити поділ між сторонами житлового будинку та прилеглих до нього господарських будівель і споруд.

Доводи представника відповідача про те, що поділ будинку не можливий через не оформлення спадщини відповідачем, суд вважає помилковими оскільки відповідач прийняла спадщину, яка, як встановлено в ході судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, складається із 44/100 частки домоволодіння.

Факт не оформлення відповідачем спадщини не має значення, оскільки відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України та частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Аналіз вищенаведених положень закону свідчить про те, що власник зобов`язаний цікавитись майном, дбати про його стан, вчиняти дії, передбачені чинним законодавством, з метою оформлення права власності. У разі набуття статусу власника майна на підставі спадкування за законом, на особу, крім прав, покладається й обов`язок щодо утримання такого майна (постанова Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 694/1539/17 (61-42525 св 18) .

Твердження відповідача та її представника про недоведеність позивачем наявності спору щодо користування спільною власністю суд відхиляє, так як вони спростовуються доводами позивача, викладеними в позовній заяві, і його представника та фактом звернення позивача до суду за захистом свого права власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином, враховуючи, що співвласників зазначеного будинку двоє, тому в результаті виділу частки в натурі одного із співвласників відбувається припинення права спільної власності їх обох щодо спільного об`єкта нерухомості, що передбачено положення статті 364 ЦК України.

Виділення в натурі кожній із сторін у власність належної їм частки та припинення спільної часткової власності на спірне нерухоме майно, наддасть можливість кожній стороні на підставі рішення суду здійснити реєстрацію права власності як на окремий об`єкт.

Щодо визначення порядку користування земельною ділянкою

Згідно з частинами першою, третьою та четвертою статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі.

За правилом частини другої статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частина четверта статті 120 ЗК України передбачає, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Відповідно до вказаних норм визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду, та передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Зазначені положення щодо користування власністю застосовуються і до майнових прав на майно (зокрема, права користування земельною ділянкою).

Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).

Визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20), не відступаючи від правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах від 11.02.2015 у справі № 6-2цс15, від 12.10.2016 у справі № 6-2225цс16, від 13.04.2016 у справі № 6-253цс16 та інших, зробила висновок, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статі 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

В ході судового розгляду справи встановлено, що сторони угоди відносно порядку користування земельною ділянкою в досудовому порядку, як і поділу будинку, не досягли.

Також встановлено, що площа земельної ділянки, яка має кадастровий номер :06:011:0008, під житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами становить 534 кв.м. і саме відносно цієї земельної ділянки судовим експертом визначено порядок користування відповідно до експертного дослідження № 125-013/1 від 12.10.2020, який відповідає ідеальним часткам сторін та порядку поділу між ними будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями і спорудами, з яким погодилася відповідач, що підтвердила в судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи інтереси обох сторін, суд вважає за можливе встановити порядок користування земельною ділянкою під будинком відповідно до варіанту, який наведено у вказаному вище експертному дослідженні.

Доводи представника відповідача, які викладені у відзиві на позов, про неможливість встановлення порядку користування земельною ділянкою через відсутність доказів надання її в користування сторонам, суд до уваги не приймає, оскільки відсутність реєстрації права на спірну земельну ділянку, з огляду на положення статті 120 ЗК України та наявні у справі докази, які свідчать про присвоєнння земельній ділянці кадастрового номеру, вказують на те, що спірна земельна ділянка може бути об`єктом цивільних правовідносин.

Щодо вирішення розподілу судових витрат

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК України.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат, до яких віднесено зокрема витрати з судового збору та витрати пов`язані з розглядом справи, а саме ті що пов`язані із залученням експертів та проведення експертиз.

За положеннями частин шостої - дев`ятої статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналізуючи докази наявні в матеріалах справи суд вважає доведеними та такими, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача витрати понесені на підготовку експертного висновку в сумі 8400,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 125-013 від 13.03.2020 на суму 7200,00 грн. та № 125-013/1 від 12.10.2020 на суму 1200,00 грн., а також актами здавання-приймання послуги згідно експертних висновків.

Витрати позивача по сплаті судового збору становлять 2784,33 грн., що підтверджується квитанція № 8144 від 28.12.2019 на суму 768,40 грн. (оплата немайнової вимоги) та квитанція № 8133 від 28.12.2019 на суму 2015,93 грн. (оплата майнової вимоги).

За такого, враховуючи підтвердження позивачем несення вказаних судових витрат, які є співмірними заявленим вимогам, відповідно до статті 141 ЦПК України їх розмір підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

Посилання відповідача про не стягнення з неї вказаних витрат, так як вона є пенсіонеркою, суд до уваги не приймає, оскільки відповідачем не надано доказів у підтвердження матеріального стану, зокрема отриманих нею доходів, а також не спростовано співмірності судових витрат складності справи та необхідності їх несення позивачем. Крім того, саме через небажання відповідача в досудовому порядку вирішити спір позивач звернувся до суду з вказаним позовом, проти задоволення якого відповідач заперечувала.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Здійснити поділ між сторонами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 житлового будинку з прилеглими до нього госпо

дарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_4 за першим варіантом експертного дослідження № 125-013, проведеного судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А. 03.03.2020, а саме:

виділити у власність ОСОБА_4 :

- частину житлового будинку літ. «А-1» - квартира АДРЕСА_2 , яка складається з кімнат та приміщень: 2-1 - коридору площею 5,2 кв.м. вартістю 17035,00 грн.; 2-2 житлової кімнати площею 16,7 кв. м., вартістю 54709,грн.; 2-3 вбиральні поєднаної площею 6,3 кв.м., вартістю 20639,00 грн.; 2-4 кухні площею 9,90 кв.м., вартістю 32432,00 грн. Разом по квартирі АДРЕСА_2 площу 38,1 кв.м., вартістю 124816,00 грн.

- надвірні узаконенні господарські будови: літ. «Впд» підвал площею 9,1 кв.м., вартістю 7211,00 грн.; літ. «в» тамбур до літньої кухні площею 2,1 кв.м., вартістю 2112,00 грн.; літ. «В» літня кухня площею 19,30 кв.м., вартістю 23995,00 грн.; літ. «З» гараж площею 23,8 кв.м., вартістю 22335,00 грн.; літ «Л» вбиральня площею 1,0 кв. м., вартістю 361,00 грн.; № І замощення, вартістю 2603,00 грн.; №6 ворота, вартістю 4769,00 грн.; 56/100 частин № 8 огорожа, вартістю 5177,00 грн. Всього загальною вартістю - 193379,00 грн.

Реальна частка складає 55/100, що на 1/100 часток менше від ідеальної частки, що ідеально належить 56/100.

виділити у власність ОСОБА_2 :

- частину житлового будинку літ. «А-1» - квартира АДРЕСА_3 , яка складається з кімнат та приміщень: 1-1 - коридору площею 7,3 кв.м., вартістю 20657,00 грн.; 1-2 коридору площею 2,4 кв.м. вартістю 6791,00 грн.; 1-3 кухня площею 8,0 кв.м, вартістю 22637,00 грн.; 1-4 житлової кімнати площею 13,2 кв. м., вартістю 43243,00 грн.; 1-5 житлової кімнати площею 11,1 кв.м., вартістю 36364,00 грн. Разом по квартирі АДРЕСА_3 площу 42,0 кв.м., вартістю 129692,00 грн.

- надвірні узаконенні господарські будови: літ. «Д» душова площею 1,90 кв.м., вартістю 955,00 грн.; літ. «Е» сарай площею 12,10 кв.м., вартістю 12099,00 грн.; літ. «М» вбиральня площею 1,0 кв. м., вартістю 361,00 грн.; № ІІ замощення, вартістю 1104,00 грн.; №3 басейн, вартістю 3245,00 грн.; № 4 басейн, вартістю 3245,00 грн.; № 7 хвіртка, вартістю 822,00 грн.; 44/100 частин № 8 огорожа, вартістю 4068,00 грн. Всього загальною вартістю 155591,00 грн.

Реальна частка складає 45/100, що на 1/100 часток більше від ідеальної частки, що ідеально належить 44/100.

Графічно виділ частки житлового будинку наведено в додатку № 1 до експертного висновку.

Розподіл горищного простору за вказаним варіантом поділу спірного житлового будинку, виконується співвісне стінам, які розділяють будинок літ. «А-1» на окремі частини, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту.

Припинити право спільної часткової власності сторін на житловий будинок, з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_4

Стягнути з ОСОБА_2 (45/100) на користь ОСОБА_4 (55/100) грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки в сумі 7607,00 грн.

Встановити між сторонами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 порядок користування земельною ділянкою за адресою за адресою: АДРЕСА_4 за першим варіантом експертного дослідження № 125-013/1, проведеного судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А. 09.10.2020, а саме:

надати в користування ОСОБА_4 299,04 кв.м. земельної ділянки, з яких під будівлями 98,8 кв.м., під чистою землею 200,24 кв.м.

надати в користування ОСОБА_2 234,96 кв.м. земельної ділянки, з яких під будівлями 73,88 кв.м., під чистою землею 161,08 кв.м., що відповідає ідеальним долям співвласників.

Лінія розподілу межі для даного варіанту порядку користування земельною ділянкою проходить:

- від лівої бокової межі вправо вздовж фасадної межі довжиною - 5,44 м.;

- поворот вверх до лівого нижнього кута житлового будинку довжиною 5,38 кв.м.;

- від лівого нижнього кута житлового будинку вверх безпосередньо вздовж частини лівої зовнішньої стіни житлового будинку довжиною 7,25 м.;

- далі по внутрішньої розділової межі житлового будинку, орієнтовано на праву стіну житлового будинку;

- від правової зовнішньої станіни вправо довжиною 1,0 м.;

- поворот вверх до задньої торцевої межі довжиною 18,01 м.;

- поворот вправо вздовж задньої торцевої межі довжиною 4,92 м.

Графічний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками наведено в додатку № 1 експертного дослідження № 125-013/1 від 12.10.2020.

Частина земельної ділянки, ка прилягає до частини зовнішньої фасадної стіни житлового будинку співвласника ОСОБА_4 , виділяється в користування співвласника ОСОБА_2 з правом безперешкодного доступу співвласнику ОСОБА_4 до зовнішньої стіни на час виконання ремонтних робіт.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати, понесені на замовлення експертних досліджень в сумі 8400,00 грн. та судовий збір в сумі 2784,33 грн.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_4 , РНКОПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

відповідач - ОСОБА_2 , РНКОПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;

Повний текст судового рішення складено 16.12.2020.

Суддя І.В.Коваленко