Номер провадження: 22-ц/813/2787/20
Номер справи місцевого суду: 509/2881/19
Головуючий у першій інстанції Козирський Є.С.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Сегеди С.М.,Цюри Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2019 року про зупинення провадження, постановлену під головуванням судді Козирського Є.С., -

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Таїровської селищної ради Овідіопольського району, ОСОБА_2 про скасування рішення про надання земельної ділянки у власність.

18 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначила, що в провадженні Овідіопольського районного суду (справа 509/2881/19) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Таїровської селищної ради, ОСОБА_2 про скасування рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про надання ОСОБА_2 земельної ділянки у власність від 28.04.2015 року №1128-VI та рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 10.07.2015 року №1282-VI про внесення змін до рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про надання ОСОБА_2 земельної ділянки у власність від 28.04.2015 року №1128-VI.

Оскільки, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 скасовано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2017 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 8 листопада 2017 року та Постановою ВС від 11.07.2018 року, дію яких зупинено ухвалою ВС від 20.08.2019 року, просила зупинити провадження по даній справі до закінчення касаційного провадження по справі 509/5216/13-ц.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2019 року клопотання задоволено.Провадження по справі № 509/2881/19 за позовом ОСОБА_3 до Таїровської селищної ради Овідіопольського району, ОСОБА_2 про скасування рішення про надання земельної ділянки у власність зупинено до закінчення касаційного провадження по справі 509/5216/13-ц.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність ухвали, яка порушує права ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу суду, справу направитина розгляд до суду першої інстанції.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 зазначає, що суд безпідставно зупинив провадження, не встановивши факт впливу зупинення дії, та провадження зупинення з метою затягування розгляду справи.

Відзиву до суду надано не було.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволеннюз наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_3 та зупиняючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави, визначені ч.6 ст. 251 ЦПК України для зупинення провадження.

Проте з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Пунктом шостим частини першої статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , 06.06.2019 року звернулася до суду з позовом до Таїровської селищної ради Овідіопольського району, ОСОБА_2 про скасування рішення про надання земельної ділянки у власність, в якому просила скасувати рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про надання ОСОБА_2 земельної ділянки у власність від 28.04.2015 року №1128-VI та рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 10.07.2015 року №1282-VI про внесення змін до рішення Таїровської селищної ради Овідопольського району Одеської області про надання ОСОБА_2 земельної ділянки у власність від 28.04.2015 року №1282-VI.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_3 зазначила, що вона будучи фактичним власником житлового будинку не може реалізувати своє право на отримання у власність земельної ділянки, оскільки земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 значиться за ОСОБА_2

18.10.2019 року, ОСОБА_3 , звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі зазначила, що в провадженні Овідіопольського районного суду (справа 509/2881/19) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Таїровської селищної ради, ОСОБА_2 про скасування рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про надання ОСОБА_2 земельної ділянки у власність від 28.04.2015 року №1128-VI та рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 10.07.2015 року №1282-VI про внесення змін до рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про надання ОСОБА_2 земельної ділянки у власність від 28.04.2015 року №1128-VI.

Оскільки, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 скасовано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 вересня 2017 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 8 листопада 2017 року та Постановою ВС від 11.07.2018 року, дію яких зупинено ухвалою ВС від 20.08.2019 року, просила зупинити провадження по даній справі до закінчення касаційного провадження по справі 509/5216/13-ц.

Згідно п. 5 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.6 ч.1 ст.251 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

За замістом ч. 3 ст. 210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті з підстав передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України не зупиняється.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Аналіз наведених норм свідчить, що підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження судових рішень у справі, оскільки ці рішення вже набрали законної сили.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України в редакції 2004 року підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Зупиняючи провадження у даній справі до закінчення касаційного провадження по справі 509/5216/13-ц, суд першої інстанції виходив з того, що від вирішення справи, яка знаходиться у касаційному провадженні залежить вирішення справи 509/2881/19, яке розглядається в Овідіопольському районному суді Одеської області.

Тобто, суд першої інстанції, зупиняючи провадження у цій справі до вирішення справи, рішення в якій набрало законної сили, наведених положень процесуального закону не врахував, неправильно вказавши як підставу зупинення провадження у даній справі касаційне оскарження судового рішення у іншій справі.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи за позовом ОСОБА_3 про скасування рішення про надання земельної ділянки у власність (справа 509/2881/19) буде залежить від вирішення розгляду касаційного провадження справи 509/5216/13-ц, вимоги позову якого є визнання права власності на житловий будинок і дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі.

Проте, суд у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши іншу цивільну справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, не вказав, у чому полягає пов`язаність справ.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи передбачені ст. 210 ЦПК України.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд в порушення норм процесуального законодавства формально розглянув заяву про зупинення провадження у справі та дійшов неправильного висновку про її задоволення, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції безпідставно зупинив провадження у справі, оскільки відсутня об`єктивна неможливість розгляду справи до набрання законної сили рішення в іншій справі.

Відповідно до приписів п.п.3,4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 задовольнитичастково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2019 року скасувати, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 12 березня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра