Ухвала

10 березня 2020 року
місто Київ

справа № 137/1226/17
провадження № 61-838св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Зайцева А. Ю., Панасюка О. С., Шемети Т. М.,

ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» (далі ТОВ «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД») про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалося тим, що укладення позивачем контракту на проходження військової служби у Збройних Силах України було добровільним, а не у зв`язку з мобілізацією. Умови такого контракту не свідчать, що його укладено під час дії особливого періоду на території України. Судом першої інстанції зроблено висновок, що укладений позивачем контракт є різновидом трудового договору, а тому, підписавши таку угоду, позивач змінив місце роботи.
Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове про задоволення позову. Визнано незаконним та скасовано наказ директора ТОВ «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» від 17 липня 2017 року № 178/1 про звільнення ОСОБА_1 з посади оператора централізованої мийки четвертого розряду у зв`язку з вступом на військову службу на підставі пункту 3 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді оператора централізованої мийки четвертого розряду ТОВ «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» з 18 липня 2017 року. Стягнуто з ТОВ «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час з моменту звільнення у розмірі 15 324, 54 грн із урахуванням сплати необхідних відрахувань; у відшкодування моральної шкоди 1 000, 00 грн. Здійснено розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, посилався на те, що Указом виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», прийняте в межах конституційних повноважень рішення про часткову мобілізацію військовослужбовців строком на 45 діб. Апеляційний суд зробив висновок, що з дня опублікування зазначеного Указу розпочався особливий період, рішень про закінчення якого на час розгляду справи Президент України не ухвалював. Останнє рішення про звільнення у запас військовослужбовців, які призвані на час мобілізації на особливий період під час третьої черги часткової мобілізації, прийнято Указом Президента України від 26 вересня 2016 року № 441/2016. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу, після видачі цих Указів, Президент України не приймав. З огляду на наведені обставини, суд апеляційної інстанції вважав, що на час дії контракту на позивача поширюються гарантії збереження місця роботи та посади у ТОВ «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД».
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 27 грудня 2017 року із застосуванням засобів поштового зв`язку, ТОВ «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» просило скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтовується порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Заявник зазначає, що укладення позивачем контракту на проходження військової служби у Збройних Силах України було добровільним, не пов`язане із мобілізацією або виконанням спеціальних обов`язків в умовах діючого особливого періоду, спеціальних завдань у зоні проведення антитерористичної операції. Тому звільнення ОСОБА_1 з посади оператора централізованої мийки четвертого розряду ТОВ «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» було законним.

Заявник оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, зокрема у частині застосування до позивача гарантій, визначених статтею 119 КЗпП України, під час його звільнення.
ІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.
Відзив на касаційну скаргу ТОВ «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» не надходив.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX

(далі Закон № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що касаційна скарга у справі, що переглядається, подана 27 грудня 2017 року, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-IX.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів зробила висновок про необхідність зупинення касаційного провадження у справі з огляду на таке.
На розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середньомісячного заробітку, у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми, пов`язаної із застосуванням положень статті 119 КЗпП України.

Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року справа № 813/402/17 (провадження № К/9901/23993/18) передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду за касаційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року.
Направляючи справу № 813/402/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції зазначив, що предметом спору є, зокрема, застосування положень статті 119 КЗпП України до працівника, звільненого з посади у зв`язку з призивом на військову службу, оскільки звільнення відбулося під час дії визначеного статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543-XII) особливого періоду.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вважав, що є підстави для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 18 липня 2018 року у справі № 355/1218/17, оскільки визначений у статті 1 Закону № 3543-XII особливий період, за відсутності воєнного стану в Україні та воєнних дій, розпочинається з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації та завершується після закінчення строку проведення мобілізації, визначеного відповідним Указом Президента України, його завершення не потребує додаткового рішення про демобілізацію. Після завершення строку проведення мобілізації, визначеного відповідним Указом Президента України, норми частини другої статті 39 Закону України

«Про військовий обов`язок і військову службу» та частин третьої, четвертої статті 119 КЗпП не підлягають застосуванню до наведених у цих нормах категорій працівників.
Даючи оцінку обставинам справи, що переглядається, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду визнає за обґрунтоване зупинити касаційне провадження у цій справі.
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, до закінчення перегляду справи.
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 10 частини першої статті 253, статтями 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у цивільній справі № 137/1226/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІТИНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 14 грудня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 813/402/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, третя особа Мостиський районний військовий комісаріат, про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середньомісячного заробітку.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

В. В. Яремко