Номер справи 220/1284/20
Номер провадження № 2-о/220/200/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року смт. Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

присяжних Латоркіної Г.Ю., Мороз О.І.

при секретарі Черняєвій С.П.,

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши в приміщенні Великоновосілківського районного суду Донецької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім, заінтересована особа: Великоновосілківське об`єднане управління ПФ України Донецької області,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Великоновосілківського районного суду Донецької області, за участю заінтересованої особи - Великоновосілківського об`єднаного управління ПФ України Донецької області з заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Новосілка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання за адресою реєстрації, безвісно відсутнім, оскільки ОСОБА_2 більш ніж один рік відсутній за адресою реєстрації та в останнє відомого місця проживання і до сьогодні вона немає жодних відомостей про його місце перебування.

Представник заінтересованої особи - Великоновосілківського об`єднаного управління ПФ України Донецької області у судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях проти вимог заявника не заперечив.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Велика Новосілка Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія паспорта громадянина України від 10.02.2005 року серія НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно рішень Великоновосілківського районного суду Донецької області від 04.09.2012 року та 15.10.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано шлюб та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання спільної доньки сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с. 8-10).

В зв`язку з систематичним невиконанням рішення суду про стягнення аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за поданням заступника начальника ВДВС Великоновосілківського районного управління юстиції, ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 07.04.2014 року було оголошено у розшук (а.с. 12).

За довідками Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області та ВДВС Великоновосілківського районного управління юстиції від 11.03.2020 року та від 25.02.2015 року, колишній чоловік заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно розшукується Великоновосілківським ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області з 2014 року, а також заборгував заявниці з виплати аліментів на утримання доньки (а.с. 12-13).

За актом обстеження місця проживання гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на момент перевірки 29.07.2020 року з 15 до 16 год. ОСОБА_2 був відсутній. За свідченнями сусідів ОСОБА_2 тривалий час за місцем реєстрації не з`являвся (а.с. 14).

Згідно відповіді Великоновосілківського районного відділу ДРАЦС від 14.08.2020 року № 20.45.-15-259, на запит суду, відомості щодо зміни імені, смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні (а.с. 24)

За інформацією Департаменту мінсоцполітики від 12.08.2020 року станом на 27.08.2020 року в ЄІБД ВПО відсутні відомості щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як внутрішньо переміщеної особи (а.с. 30).

За довідкою Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області від 14.09.2020 року № 6419/502/02-2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно розшукується Великоновосілківським ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області (ОРС категорії «Розшук» № 54-17 від 26.12.2014 року) (а.с. 35).

Згідно відповідей Великоновосілківського об`єднананого управління ПФ України Донецької області від 22.09.2020 року ОСОБА_2 , 18 квітня 1983 року не є застрахованою особою та на обліку в управлінні не перебуває (а.с. 39-40).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Частиною 1 статті 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до імперативних положень ч. 5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою.

Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження № 61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Також, судом з`ясовано, що заявнику необхідно визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім для оформлення соціальної допомоги на утримання дитини та надання дитині можливості виїзду за межі митної території України, що без відповідного оформлення є неможливим та перешкоджає реалізації права дитини на вільне пересування.

Таким чином, враховуючи відсутність відомостей протягом фактично шести років за місцем останнього відомого місця проживання ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 43 Цивільного кодексу України, ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 319, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 .

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Новосілка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім, з 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.М. Яненко

присяжна Г.Ю. Латоркіна

присяжна О.І. Мороз