Справа № 473/3400/20
РІШЕННЯ

іменем України

"07" грудня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення виплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

в жовтні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення виплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.02.2017 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.01.2017 року та до повноліття дитини.

Між тим, відповідач свої зобов`язання по утриманню дитини не виконує, незважаючи на те, що має таку можливість, оскільки працює, хоча без належного оформлення. За інформацією, наданою Вознесенським міськрайонним ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), останній має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.10.2020 року становить 50 248 грн. 41 коп.

В зв`язку з чим, враховуючи, що заборгованість за аліментами виникла виключно з вини відповідача, позивачка просила стягнути з останнього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 48 035 грн. 92 коп.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що ОСОБА_3 , згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.02.2017 року, зобов`язаний до сплати на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.01.2017 року та до повноліття дитини.

На підставі обумовленого рішення суду було видано виконавчий лист № 473/102/17, який перебуває на виконанні в Вознесенському міськрайонному ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 4).

Так, згідно ст. 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

В разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (ч.1 ст. 196 СК України).

За правовою природою, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

При цьому, оскільки відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, зазначене свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів в виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81, 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину, в тому числі й на підставі відповідного рішення суду. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував. Доказів відсутності своєї вини в виникненні заборгованості зі сплати аліментів відповідачем надано не було.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого головним державним виконавцем Вознесенського міськрайонного ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.10.2020 року становить 50 248 грн. 41 коп. (а.с. 5).

Отже, позивачка має право на стягнення неустойки (пені), відповідно до ч.1 ст. 196 СК України.

Будь-яких обмежень періоду нарахування неустойки (пені) ст. 196 СК України не містить.

За правилами вказаної статті, при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення, на підставі ч.1 ст. 196 СК України, пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Тобто, рахується неустойка (пеня) за один місяць (заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів заборгованості) а потім шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць) визначається загальна сума неустойки (пені).

За такого, враховуючи наданий позивачкою розрахунок заборгованості за аліментами, строк прострочення, який починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості (в межах заявлених позовних вимог), з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в розмірі 46 142 грн. 96 коп.

Згідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263 265, 272, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення виплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2018 року по 01.10.2020 року в розмірі 46 142 (сорок шість тисяч сто сорок дві) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09.12.2020 року.

Суддя Л.В. Лузан