Справа № 654/3569/19
Провадження №2/654/286/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Голопристанський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Данилевського М.А.

за участю секретаря Друговин В.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №654/3569/19 в порядку спрощеного провадження з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2011. Від шлюбу мають дітей сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Позивач просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 3000 (три тисячі гривень) на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. А також витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнають частково, а також надали відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що відповідач спілкувався та мешкав з позивачем до 1 липня 2019 року, а потім йому запропонували поїхати на заробітки за кордон. 02 липня він поїхав до Польщі, та протягом 3 місяців відповідач постійно спілкувався з позивачкою і дітьми, передавав кошти на їх утримання. Станом на теперішній час відповідач постійно піклується про синів, на вихідні бере їх до своєї матері так як там мешкає, для проведення спільних вихідних.

На даний час ОСОБА_4 на теперішній час офіційно не працевлаштований, та його дохід складають заробітки, які не носять постійного характеру. Окрім того, у 2019 році на прохання ОСОБА_1 відповідач надавав гроші в сумі 100 грн., та привозив дітям продукти харчування, одяг, та витрачав кошти на інші потреби дітей. Також, відповідач у відзиві зазначає, що допомагає матеріально своїй матері ОСОБА_7 , яка є інвалідом 3 групи, та потребує кошти на лікування та лікарські засоби. На підставі викладеного відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що ОСОБА_4 згоден сплачувати аліменти в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину. В решті позовних вимоги просить відмовити.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони зареєстрували шлюб 24.09.2011, актовий запис №910 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №71, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №472, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 , вбачається, що діти проживають з матір`ю, створені належні умови для проживання, виховання, навчання дітей. Мати самостійно виховує та матеріально забезпечує дітей. Батько дітей ОСОБА_4 не проживає в сім`ї, матеріально не забезпечує дітей, не займається їх вихованням. Та зі слів дружини ОСОБА_1 виїхав за кордон (а.с.9).

Згідно пенсійного посвідчення ОСОБА_7 , є інвалідом 3 групи. загальне захворювання. Також, перебувала на лікуванні в КЗ "Обласна лікарня відновного лікування " ХОР (а.с.40, 41)

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України).

За частинами першою, другою статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Пунктом 1 ч.1 ст.430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, з урахуванням обставин справи та погодженого сторонами в судовому засіданні розміру аліментів, який не суперечить вимогам законодавства та інтересам дітей, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 20.09.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Що стосується, витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, в цій частині слід відмовити, оскільки склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до статті 84 ЦПК України 2004 року витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

У пунктах 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 182, 183, 184, 191 СК України, ст.ст.12, 81, 89, 141, 229, 258, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 (зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2000 (дві тисячі гривень) на кожну дитину щомісяця, починаючи з 20 вересня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Суддя М. А. Данилевський