Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, в інтересах дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах дитини ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить суд відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від її батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без позбавлення його батьківських прав та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що батько жорстоко поводиться з дитиною, вчиняє щодо неї насильство фізичного та психологічного характеру у зв`язку з чим комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо доцільності негайного вилучення ОСОБА_1 , 2004 р.н., від батька ОСОБА_2 та відповідно до розпорядження міського голови № 453 від 10.10.2018 року вирішено терміново провести відібрання малолітньої ОСОБА_1 від батька ОСОБА_2 , як дитини, яка опинилася в умовах, які є загрозливими для її життя та здоров`я, у зв`язку з підозрою на вчинення батьком психологічного та фізичного насилля відносно неї, та влаштувати її в сім`ю родичів. Також рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16.10.2018 року у справі № 308/11661/18 частково задоволено заяву органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ужгородської міської ради та на період протягом чотирьох місяців застосовано до ОСОБА_2 обмежувальний припис у вигляді заборони спілкуватись з малолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наближатись до місця її перебування ближче ніж на 100 м., та направлено ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОДА на проходження програми для кривдників строком на чотири місяці. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 25.10.2018 року № 510/34-26, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення його батьківських прав. Крім того просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

В подальшому в підготовчому засіданні, що відбулося 07.11.2019 року представник позивача уточнив позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просив стягнути з ОСОБА_2 на користь органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

У судовому засіданні, що відбулося 23.09.2020 року представник позивача уточнений позов підтримав, з підстав наведених у такому. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, наявні у матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомили.

У судовому засіданні, що відбулося 23.09.2020 року відповідач позов визнав в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини, на її картковий рахунок, однак, заперечував щодо стягнення з нього аліментів на користь органу опіки та піклування, а проти задоволення позову в частині відібрання дитини без позбавлення батьківських прав заперечив, зазначив, що документи підроблені і на дитину вчиняють тиск з іншої сторони.

Представник відповідача - адвокат Косарєва - Козлова Л.О. в судовому засіданні, яке відбулося 23.09.2020 року, проти позову в частині відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав заперечила. Позов в частині стягнення з відповідача аліментів, з огляду на позицію ОСОБА_2 , визнала.

Третя особа та її представник адвокат Плиска В.В. в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені. Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у якій зазначив, що третя особа позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

У судовому засіданні 23.09.2020 року представник третьої особи адвокат Плиска В.В. позов підтримав, просив суд позов задовольнити, з підстав наведених у позові.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_1 показала, що не зустрічається з батьком близько двох років. Проте незважаючи на це вона боїться батька, їй неприємно і небезпечно знаходитися з ним в одному приміщенні. Вважає, що батько несе загрозу її фізичному та психологічному здоров`ю. Також показала, що вона не хоче бачити батька, оскільки він її бив, деколи жорстоко руками і ногами, їй не хочеться навіть згадувати про це. У жовтні 2018 року батько поводив себе неадекватно. Так, 06.10.2018 року він сидів за столом і почав її бити, він копав її ногами, давав стусани. Почувши її крики, її бабуся викликала поліцію. Зазначила, що батько часто закривав її вдома, не дозволяв спілкуватися з однолітками. Бив її батько часто, намагався бити так щоб не було видно. Також вчиняв на неї моральний тиск, лаявся. Про вчинюваний на неї батьком тиск вона не говорила нікому, в тому числі і матері, тому, що боялася ще більшого тиску. Вона жила з бабусею і татом, мама проживала окремо, з нею вона спілкувалася по телефону у присутності батька. У жовтні 2018 року вона вже не витримала знущань батька та сказала бабусі, що тато став агресивний по відношенню до неї, а через декілька днів стався той випадок коли бабуся викликала поліцію. Після цього у школі вона говорила з психологом щодо фізичного та психологічного насилля вчинюваного щодо неї батьком. Зазначила, що батько поводився агресивно також і по відношенню до інших людей, зокрема, коли керівник у школі зробила йому зауваження, він почав лаятися з нею. Зараз вона проживає з мамою та бабусею.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

09.10.2018 року директор лінгвістичної гімназії ім. Т.Г. Шевченка Ужгородської міської ради Закарпатської області направив начальнику управління освіти Ужгородської міської ради та начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області інформацію щодо фізичного та морального насильства над ученицею ОСОБА_1 , яка отримана адміністрацією закладу 08.10.2018 року від бабусі учениці - ОСОБА_4 (матері батька), яка повідомила, що 06.10.2018 року вона викликала наряд поліції на адресу: АДРЕСА_2 у зв`язку із вчиненням насильства фізичного та психологічного характеру над її онукою - ОСОБА_5 , батьком ОСОБА_6 . Зі слів бабусі дівчинка голосно кричала і плакала, просила у неї захисту, оскільки тато її бив ногами (копав) та давав стусани. Зазначила, що така поведінка тата повторюється часто, доньку тато б`є та кричить на неї.

Як встановлено згідно повідомлення від 09.10.2018 року № 205, дитина - ОСОБА_1 підтвердила факти неодноразового знущання над нею з боку батька безпричинно: не так подивилася, не так їсть, не так сидить.

10.10.2018 року видано розпорядження міського голови м. Ужгорода за № 453 про відібрання малолітньої дитини, згідно з яким за результатами розгляду клопотання служби у справах дітей від 09.10.2018 року № 477/34 та рішення комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому від 10.10.2018 року постановлено Службі у справах дітей терміново провести відібрання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батька ОСОБА_2 , як дитини, яка опинилась в умовах, які є загрозливими для її життя та здоров`я, у зв`язку з підозрою на вчинення батьком психологічного та фізичного насилля відносно неї, та влаштувати її у сім`ю родичів.

16.10.2018 року ухвалено рішення у справі № 308/11661/18 за заявою органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про видачу обмежувального припису, згідно з яким видано обмежувальний припис строком на чотири місяці відносно ОСОБА_2 , яким заборонено ОСОБА_2 спілкуватися із малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наближатись до неї та до її місця перебування ближче 100 м., направлено ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОДА на проходження програми для кривдників строком на чотири місяці.

Як убачається з висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 25.10.2018 року № 510/34-26, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, розглянувши матеріали подані службою у справах дітей на розгляд комісії з питань захисту прав дитини, щодо відібрання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав прийшов до висновку за доцільне відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення його батьківських прав.

Як встановлено згідно з вказаним висновком, заслухано директора Лінгвістичної гімназії - ОСОБА_7 , яка зауважила, що ОСОБА_8 наразі навчається у 8 класі, зарекомендувала себе як дисциплінована та старанна учениця. Контактує з учителями, адекватно сприймає зауваження та похвалу. Останнім часом учениця скаржилася на те, що батько голосно кричить на неї та неадекватно поводиться, піднімає руку на неї. Під час спілкування з батьком учениці вона зауважила про те, що він не реагує на її слова, на будь-які зауваження, на контакт з адміністрацією Лінгвістичної гімназії не йде. Свою поведінку не пояснює, поводиться досить агресивно.

Зазначене підтвердила також заступник директора Лінгвістичної гімназії - ОСОБА_9 .

Крім цього, згідно з висновком органу опіки і піклування, завідувач ЦППСР управління освіти Ужгородської міської ради, яка була запрошена для роботи з ученицею наголосила на тому, що 09.10.2018 року за запитом директора Лінгвістичної гімназії була проведена бесіда з ученицею 4 класу даного навчального закладу - ОСОБА_1 , 2004 року народження, яка під час розмови підтвердила факти фізичного насилля щодо неї з боку батька. Також розповіла, що не відчуває себе в безпеці вдома біля батька: вона боїться за своє здоров`я та життя, оскільки він часто поводиться неадекватно, залякує, може без будь-яких причин побити, забороняє їй спілкуватися з рідними та друзями, контролює всі її дії, проявляє агресію по відношенню до інших (часто незнайомих) людей. Зі слів учениці, у страху вона живе вже декілька років, але в останні три місяці ситуація особливо погіршилася й загроза посилилася. Проживання з батьком за таких умов вона більше не вважає можливим і єдиним виходом із ситуації бачить вилучення її від батька.

Також, при підготовці висновку заслухана бабуся дитини - ОСОБА_4 , яка підтвердила ті факти, що її син ОСОБА_2 неодноразово вчиняв насилля по відношенню до її онучки, що проявлялось у постійному побитті дитини та постійних криках. Слова бабусі також підтвердила тітка дитини - ОСОБА_10 , яка пояснила, що її брат (батько дитини) поводиться з своєю донькою неадекватно, б`є дитину та принижує її, чого вона була свідком.

Допитана у судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_1 підтвердила вчинення щодо неї батьком фізичного та психологічного насильства та категорично відмовилася від зустрічей з батьком, посилаючись на те, що боїться його.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно ст.150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Як випливає з пунктів 2 - 5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

В п. 16 Постанови Пленуму від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Верховний Суд України роз`яснив, що жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Згідно ч.1 ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

А тому враховуючи, що в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 вчиняє щодо неповнолітньої доньки - ОСОБА_1 фізичне та психологічне насильство, що призвело до того, що дитина боїться батька і не бажає повертатися до нього, суд приходить до висновку, що є підстави для відібрання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача - ОСОБА_2 без позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до вимог ст.ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Згідно ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що відібрання дитини від батька не звільняє її від обов`язку утримувати свою дитину, а також позицію відповідача, який позов в частині стягнення з нього аліментів визнав, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вищевикладеного, виходячи із інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 150, 152, 164, 170, 180, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 10,12,13,18,81,258,259,263-265, 352, 354,355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, в інтересах дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Відібрати неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення останнього батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому (місцезнаходження: м. Ужгород, пл. Поштова, 3) аліменти у розмірі ј всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду - з 25 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук