Справа № 558/32/20
номер провадження 2/558/49/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року смт.Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суду Рівненської області

у складі :

одноособово суддя Олексюк А.О.

секретар судових засідань Савкова Г.М.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ), про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 листопада 2010 року Боремельською сільською радою Демидівського району Рівненської області, про що складено запис за № 4 розірвати. Позивачка також просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просить стягнути з відповідача, понесені нею судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 12 листопада 2010 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, державна реєстрація якого проведена Боремельською сільською радою Демидівського району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис за № 4. У шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, спільне життя з відповідачем не склалось. Чоловік не поважає позивачку, як дружину та матір дитини. Він вважає, що зароблені ним кошти є тільки його власністю і розпоряджатись ними може тільки він. Його безпідставні ревнощі та безперервний тотальний контроль за її діями, навіть у побутових дрібницях, призводять до постійних сварок і скандалів між ними. Свідком цих непривабливих сцен є їхній неповнолітній син. З чим вона змиритися не може і не хоче.

Названі обставини призвели до фактичного розпаду їхньої сім`ї. Проживаючи в одному помешканні вони перестали бути подружжям. Її намагання зберегти їхню сім`ю залишаються поза увагою чоловіка. Тому позивачка переконана, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам і інтересам їхнього сина, що має для позивачки істотне значення.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, позивачка вказала, що на утримання сина, придбання продуктів харчування, одягу, взуття, засобів особистої гігієни позивачці необхідні грошові кошти.

Син з дитинства хворіє бронхіальною астмою змішаної форми, персистуючим перебігом ІІ ст.; супутній діагноз: інший алергічний риніт. Тому потребує постійного відповідного лікування і догляду та санітарно-курортного лікування, на яке необхідні кошти.

Крім цього, син навчається у 3-му класі Демидівського навчально-виховного комплексу "Загальоосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей" смт.Демидівка Рівненської області. Для придбання підручників, зошитів, іншого шкільного приладдя та оплату за обіди у школі також необхідні грошові кошти.

Також, грошові кошти необхідні для оплати комунальних послуг, за спожитий газ, спожиту електроенергію у будівлі, в якій з ними проживає їхній син.

Витрати на утримання сина в середньому за один місяць складають приблизно 4000,00 грн.. Однак дані витрати коливаються, то можуть бути більшими, то меншими, це залежить від витрат та потреб сина.

Відповідач хоч і надає грошові кошти на утримання і лікування сина та оплату комунальних послуг, але нерегулярно, і тільки тоді, коли у нього виникає таке бажання, а не тоді, коли ці кошти дійсно необхідні та тільки в таких мінімальних розмірах, які на його думку є достатніми, але які фактично не покривають реальні потреби.

Надані відповідачем кошти не покривають і третини витрат на утримання і лікування сина.

Позивачка зареєстрована і працює приватним підприємцем. Отримує від цього дохід. Отримані нею кошти ідуть на утримання та лікування сина, оплату комунальних послуг. Однак, зароблених нею коштів на утримання сина в необхідних розмірах не вистачає, так як окрім вище вказаних витрат, позивачка погашає взятий в інтересах сім`ї кредит.

Відповідач є працездатною і відносно молодою людиною. Офіційно працевлаштований і є робітником ТзОВ "Кромберг Енд Шуберт Україна Лу", де регулярно отримує дохід у вигляді заробітної плати. Інших неповнолітніх дітей або членів сім`ї у нього на утриманні немає.

Відповідач, як батько, в такій же мірі і як мати, зобов`язаний матеріально утримувати їхнього спільного сина. І вона не повинна у нього випрошувати для цього грошові кошти.

Позивачка рахує, що відповідач повинен сплачувати на утримання їхнього спільного сина аліменти у розмірі ј його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, які просить стягнути.

Під час підготовчого судового засідання позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ј частки від доходу.

Згідно ч.ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували свій шлюб 12 листопада 2010 року /а.с.5/.

Заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує, на сьогодні сторони проживають роздільно.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю.

Щодо позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання сина, то суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька.

Згідно ч.2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною третьою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_3 є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 /а.с.6/.

Статтею ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав та інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З консультативного висновку спеціаліста (лікаря) № 22028 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хворіє; діагноз бронхіальна астма, змішана форма, персистуючий перебіг ІІ ст., ч/к фліксотидом; супутні діагнози інший алергічний риніт /а.с.7/.

Відповідач по стану здоров"я працездатний, офіційно працює, інших утриманців на утриманні не має, отримує заробітну плату. Обставин, які б звільняли відповідача від обов`язку по утриманню своїх неповнолітнього сина судом не встановлено.

Позивачка хоча і є приватним підприємцем, але сама не може забезпечити належне матеріальне становище неповнолітнього сина.

Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову.

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення.

У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилалася на положення ст.ст. 180-183, 184 Сімейного кодексу України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивачкою по справі, відповідно до квитанції № 1.0..1 від 10.01.2020 року сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн.. Оскільки позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачкою витрати підлягають відшкодуванню та стягненню з відповідача.

З відповідача підлягає стягненню на користь держави 840,80 грн. судового збору, у зв`язку з тим, що позивачка згідно ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду по даній категорії справи.

На підставі ст.ст. 24, 110, 111, 112, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12,13,81,141, 198, 200, 206, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України ,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Боремельською сільською радою Демидівського району Рівненської області 12 листопада 2010 року, про що складено запис за № 4.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі ј його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНКОПП: НОМЕР_5 ) сплачені нею судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви в частині розірвання шлюбу, що становлять 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми одного платежу за місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення складено 16 березня 2020 року.

С У Д Д Я: