Справа № 127/6041/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви. Заяву мотивував тим, що ОСОБА_1 , був власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером три по АДРЕСА_1 . В зв`язку з тим, що на території спірного будинковолодіння був у 2010 році добудований будинок літ. «З» загальною площею 54,6 кв.м., в тому числі житловою площею - 31,9 кв.м, літню кухню літ. «М», в грудні 2011 року заявник з братом звернулися до КП «ВМБТІ» для перерахунку часток. Відповідно до заключення від 31.01.2012р. був здійсненний розрахунок часток наступним чином: ОСОБА_1 - 7/25 часток житлового будинку з прибудовами, до складу яких входить в житловому будинку позначеному на плані літ. «А»: кухня 1-1, кімната 1-2, вбиральня 1-5, ванна 1-6, загальною площею 53,4 кв. м в тому числі житловою 19, 5 кв.м; гараж літ. «Е», огорожа №2, хвіртка №3. ОСОБА_2 - 18/25 часток житлових будинків з прибудовами, до складу яких входить в житловому будинку літ. «А» кімнати 1-3 та 1-4 загальною площею 17,7 кв.м., в тому числі житловою - 17,7 кв.м.; житловий будинок літ. «З» загальною площею 54,6 кв.м., в тому числі житловою - 31,9 кв.м., літня кухня літ. «М». На дане нерухоме майно ОСОБА_2 отримав Свідоцтво про право власності від 15.03.2012 р. №602. В липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до заявника з вимогою про усунення йому перешкод в користуванні кімнатами 1-3, 1-4 шляхом вселення ОСОБА_2 до даного будинку та передачі йому ключів від будинку. 13 листопада 2019 року по ц/с № 127/20035/19 Вінницьким міським судом Вінницької області було постановлено рішення згідно з яким зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 належними йому приміщеннями у житловому будинку по АДРЕСА_1 , а саме :літ. «А» кімнати 1-3, 1-4, житловою площею 17,7 кв.м., шляхом вселення ОСОБА_2 до даного будинку та передачі йому ключів від будинку. Державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Табачнюк В.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №127/20035/19- виданого 14.12.2019р. Вінницьким міським судом Вінницької області про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 належними йому приміщеннями у житловому будинку по АДРЕСА_1 , а саме :літ. «А» кімнати 1-3, 1-4, загальною площею 17,7 кв.м., в тому числі житловою 17,7 кв.м., шляхом вселення ОСОБА_2 до даного будинку та передачі йому ключів від будинку. Враховуючи те, що виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2019 року по ц/с № 127/20035/19, а саме вселення відповідача ОСОБА_2 у будинок АДРЕСА_1 , може призвести до утруднення чи неможливості виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з відмовою, наприклад, добровільного виселення відповідача ОСОБА_2 з спірного будинку. Просить зупинити виконавче провадження по примусовому виконанню Державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Табачнюк В.В. виконавчого листа №127/20035/19 виданого 14.12.2019р. Вінницьким міським судом Вінницької області про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 належними йому приміщеннями у житловому будинку по АДРЕСА_1 , а саме :літ. «А» кімнати 1-3, 1-4, загальною площею 17,7 кв.м., в тому числі житловою 17,7 кв.м., шляхом вселення ОСОБА_2 до даного будинку та передачі йому ключів від будинку до вирішення спору за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на частку житлового будинку.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1 і 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено такі види забезпечення позову, а саме накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається із прохальної частини заяви ОСОБА_1 фактично просить зупинити виконання рішення суду по справі №127/20035/19, однак заявником не вказано реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Крім того, зупинення виконавчого провадження з виконання рішення суду не є видом забезпечення позову, оскільки згідно ст. 150 ЦПК України позо забезпечується, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому засіданні, а не зупиненням виконавчого провадження з виконання рішення суду про усунення перешкод в користуванні майном.

Згідно роз`яснень, наданих ВСУ в п. 4 постанови Пленуму № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_1 фактично просить зупинити виконання рішення суду №127/20035/19, що не є видом забезпечення позову, та те, що заявником не доведено реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а тому суд вважає за доцільне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні даної заяви.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 154, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складене 12.03.2020року.

Суддя: