Провадження №2/263/2458/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.Л.,

при секретарі Кирилюк В.В.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача МДУ Луковка В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського державного університету Міністерства освіти і науки України (далі за текстом МДУ) про стягнення коштів сплачених за договором та компенсацію моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області із позовними вимогами до МДУ про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. через завдання психологічної шкоди неналежним виконанням та порушенням умов договору з надання освітніх послуг. Просив стягнути з МДУ на свою користь матеріальний збиток у розмірі 16534грн, спричинений ненаданням освітніх послуг за договором №960264 від 01.09.2017.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01 вересня 2017 року, уклав договір із відповідачем про надання освітніх послуг №960264, за предметом якого МДУ зобов`язався за рахунок коштів позивача надати останньому освітню послугу - здобуття вищої освітою за спеціальністю «психологія (практична психологія)». За умовами договору протягом 2017-2020 сплатив за весь період навчання загальну суму 16534грн. Разом з тим, наприкінці навчального періоду, 25.06.2020 вручено витяг з наказу №411 від 04.06.2020 про відрахування, як студента 2-го курсу, в той час коли протягом 3-4 курсів відповідач отримував оплату та викликав на екзаменаційну сесію. Відрахування з 2 курсу, вважає шахрайськими діями, оскільки відповідач, допускав до здачі заліків та іспитів у наступних курсах навчання, незважаючи на наявність екзаменаційної заборгованості. Вважає, що умови договору дотримані не були, оскільки відрахування з 2-го курсу, вказує на ненадання освітніх послуг протягом 2018-2020р.р., тому отримання відповідачем коштів було безпідставним.

Ухвалою від 21.09.2020 позов залишено без руху, через несплату судового збору.

28.09.2020 позивач надав заяву, за змістом якої вимоги компенсації моральної шкоди залишив без розгляду, просив розглянути позов в частині стягнення матеріального збитку.

Ухвалою суду від 20.09.2020 відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до МДУ в частині стягнення коштів сплачених за договором.

В судовому засіданні, за допомогою відеоконференц зв`язку із Вугледарським міським судом Донецької області, позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Суду показав, що прийнявши участь в АТО, по демобілізації, відчувши потребу у знаннях практичної психології. З метою здобуття вищої освіти за вказаним фахом, звернувся до МДУ, де уклав договір про надання освітніх послуг. На виконання зазначеного договору, сплачував послуги, незважаючи на наявність академічної заборгованості, сподівався на можливість отримання диплома про вищу освіту. Наприкінці навчального періоду, дізнався, що його відраховано з ІІ курсу, через невиконання навчального плану. Дії відповідача вважає шахрайством, оскільки розірвання договору відбулось не одразу при виникненні академічної заборгованості, а наприкінці терміну дії договору, що зробило можливим отримання коштів за навчання протягом всієї дії договору. Відрахування позивача з 2 курсу, тобто з курсу зарахування до навчального закладу, вказує, що освітні послуги не надавались, а отримання коштів відбулось безпідставно. Просив стягнути сплачені за договором грошові кошти у повному обсязі.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог, стверджуючи, що вирішення питання про відрахування студента за невиконання навчального плану, є виключною компетенцією відповідача. Відрахування позивача відбулось за згодою студентської ради через невиконання навчального плану. Виклики на екзаменаційну сесію 3-4 курсів навчання, не створюють передумов переводу позивача до наступного курсу за наявності екзаменаційної заборгованості. З огляду на відомості бухгалтерії про наявність переплати, вважала можливим стягнення лише грошових коштів плачених за межами дії договору.

З`ясувавши правову позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступні обставини.

За договором №960264 про надання освітніх послуг, укладеного між МДУ та ОСОБА_1 , навчальний заклад взяв на себе зобов`язання протягом 01.09.2017 про 30.06.2020 надати освітні послуги із здобуття замовником вищої освіти за спеціальністю 053 «Психологія» (практична психологія), а останній сплатити послуги, які за весь строк навчання становлять 16525грн. (а.с.54-56)

З 01.09.2017 ОСОБА_1 було зараховано до МДУ (наказ про зарахування №832 від 31.08.2017), студентом другого курсу заочної форми навчання за спеціальністю 053 «Психологія» (практична психологія), та 04.06.2020 (наказ про відрахування №411 від 04.06.2020) відрахований зі складу студентів за невиконання навчального плану, що не заперечувалось сторонами.

Позивач не оспорюючи правові підстави за яких відбулось його відрахування з вищого навчального закладу, спірним висуває питання його відрахування, саме з 2 курсу, за наявності допуску до екзаменаційної сесії у навчальних семестрах наступних курсів.

Опираючись на вимоги ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту», суд зазначає, що підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання індивідуального навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6) інші випадки, передбачені законом.

Частина 2 вказаної статті Закону, закріплює, що особа, відрахована з закладу вищої освіти до завершення навчання за освітньою програмою отримує академічну довідку, що містить інформацію про результати навчання, назви дисциплін, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми.

Пунктом 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15 квітня 1996 року № 245, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 серпня 1996 року за №427/1452, встановлено, що студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: за власним бажанням; у зв`язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти; за станом здоров`я на підставі висновку ЛКК; за академічну неуспішність; за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти.

Аналіз зазначених вимог Закону та закріпленого порядку відрахування, дає підстави стверджувати, що отримання замовником освітніх послуг академічної довідки, є відомостями про результати навчання, а тому переведення студента на наступний курс не має вирішального значення.

Стосовно обов`язку керівника закладу вищої освіти щодо своєчасного прийняття рішення про відрахування студента, то слід зазначити, що вимогами п.11 ч.3 ст.34 Закону України «Про вищу освіту» регламентовані повноваження керівника відраховувати з закладу вищої освіти та поновлювати на навчання в ньому здобувачів вищої освіти за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, які навчаються (якщо дана особа є членом профспілки), з підстав, установлених цим Законом.

Таким чином, з норм чинного Закону України «Про вищу освіту» настає, що необхідною умовою відрахування студента має бути погодження цього рішення з органами студентського самоврядування. Тому, час ухвалення рішення керівником навчального закладу напряму залежить від погодження цього питання студентським самоврядуванням.

З огляду на викладене, враховуючи, що терміни вирішення питання про відрахування студента, нормативно не врегульовано, то зволікання керівника навчального закладу з відрахуванням здобувача освіти, не суперечить діючому законодавству та умовам договірних взаємовідносин. Оскільки, неприйняття рішення про відрахування продиктовано побажанням навчального закладу надати можливість студенту погасити академічну заборгованість та продовжити навчання на здобуття вищої освіти, то зазначена висока мета нівелює твердження позивача про зловживанням зазначеним правом для заволодіння грошовими коштами здобувачів освіти, через недоведеність.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона(виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За довідкою бухгалтерської служби МДУ позивач протягом 2018-2020 років за договором про навчання №960264 від 01.09.2017 здійснив оплату на загальну суму 16534грн. З урахуванням часу прийняття наказу про відрахуванням, яке відбулось 04.06.2020, визначена сума переплати складає 587,4грн.

Враховуючи наведене, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим стягує з МДУ на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 578грн 40 коп сплачені за договором про надання освітніх послуг №960264 від 01.09.2017

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 530, 610, 612, 625, 629, 901, 903, керуючись ст. ст. 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,

Керуючись ст. ст. 2,4,5,81,89,141,261,263-265,268,273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольського державного університету Міністерства освіти і науки України про стягнення коштів сплачених за договором та компенсацію моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Маріупольського державного університету Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 578грн 40 коп сплачені за договором про надання освітніх послуг №960264 від 01.09.2017.

Стягнути з Маріупольського державного університету Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 29грн 50 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 , відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Маріупольського державного університету Міністерства освіти і науки України ЕДРПОУ 26593428, юридична адреса:87500 м.Маріуполь пр-т Будівельників 129 а .

Суддя О.Л. Соловйов