Пров. №2/766/67/20
12 березня 2020 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Ус О.В.,
секретар судового засідання Неменко Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,-
Провадження у справі відкрито 20.07.2017 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області Гавриловим Д.В.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.10.2017 року провадження у справі зупинено у зв`язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи.
Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Гаврилова Д.В. від 21.05.2018 року поновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2018 року, головуючим у справі визначена суддя Хайдарова І.О.
Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 09.08.2018 року справу прийнято до провадження, призначено підготовче засідання.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.03.2019 р. справу прийнято до провадження судді Ус О.В. та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.07.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подана заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, оголошенням на сайті суду, відзив не подавала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №172826510 від 05.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником Ѕ частини житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (на підставі Дублікату договору дарування частини житлового будинку від 03.05.2017 року за р. №1082, виданим приватним нотаріусом округу Задніпряною А.І.) та Ѕ частини земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (на підставі Дублікату договору дарування частини житлового будинку від 03.05.2017 року за р. №1083, виданим приватним нотаріусом округу Задніпряною А.І.) (арк. справи 124-127).
Крім того, відповідно до вищевказаного висновку експертизи було визначено 4 варіанти поділу земельної ділянки, ОСОБА_1 просить виділити їй у приватну власність Ѕ частину земельної ділянки відповідно до першого варіанту поділу земельної ділянки як другому співвласнику окрему земельну ділянку площею 204,5 м2 в тому числі під забудовою. На графічному додатку №3 ця ділянка позначена темно-сірим кольором. Проїзд до приналежної частини земельної ділянки та житлового будинку можливий з боку проїзної частини АДРЕСА_5 . Макарова через існуючі ворота.
Опис меж. В описі меж термін «фасадна межа» означає межу, що виходить безпосередньо на АДРЕСА_2 , що розділятиме земельні ділянки співвласників описується наступним чином: - вихідна точка знаходиться на фасадній межі на відстані 8,83 метра від межі з АДРЕСА_4 , довжиною 3,61 м вглиб ділянки до точки, що суміщена з точкою поділу приміщень 1-3, 1-4 в житловому будинку Літ. «А»; - межа описує межу поділу приміщень в житловому будинку літ. «А», прибудові літ. «а», літ. «а1» згідно першого варіанту під прямою забудови; - на відстані одного метру від стіни прибудови прибудови літ. «а1» в сторону суміжного землекористувача по АДРЕСА_2 в напрямку АДРЕСА_6 , довжиною 4,49 м.; - паралельно АДРЕСА_2 межа проходить під кутом 90 градусів до попереднього напрямку до точки на межі з суміжним землекористувачем по АДРЕСА_2 , на відстані 6,71 м від рогу земельної ділянки з суміжним землекористувачем по АДРЕСА_4 , 4 довжиною 11,87 м2. Графічне відображення варіанту поділу земельної ділянки міститься в додатку №3.
Відповідно до вимог ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
При виділенні в натурі частки зі спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації ( ст.364 ЦК України).
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.
Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.
Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Аналогічна Правова позиція Верховного Суду України з цього приводу висловлена у справі № 6-12цс13, яка гласить: «… зокрема, при встановленні порядку користування будинком, кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки, встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно».
Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки, такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.
Відтак, домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов`язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння і користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст.ст.364,367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої, передбачена ч. 4 ст.358 ЦК України умова, не є обов`язковою.
Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності підлягає задоволенню.
Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт(акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Судом встановлено, що 31 липня 2017 року між ОСОБА_1 та адвокатом Корчагіною Світланою Іванівною укладено договір №б/н про надання правової допомоги.
До матеріалів справи додано квитанцію №0392072 від 18.07.2017 р., на суму 1000,00 грн. оплата за підготовку позову до суду та квитанція №0392073 від 31.07.2017 р. на суму 5000,00 грн. оплата за надання юридичної допомоги в суді
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.
Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 844,64 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору та 7007,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складено 16 березня 2020 року.

На підставі викладеного, ст.ст. 316, 317, 319, 356, 358, 364, 367, 369, 377 ЦК України, ст. 6-13, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_8 ) про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 та спільну часткову власність на земельну ділянку площею 204,50 кв.м., кадастровий номер: :04:005:0191, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Здійснити поділ домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки в натурі між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно висновку №55/2017 судової будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи від 16.04.2018 року, проведеної експертом ОСОБА_3 .

Виділити у приватну власність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) з житлового будинку літ. А, за адресою: АДРЕСА_1 : приміщення коридору 1-2 площею 4,8 кв.м, житлове приміщення 1-3 площею 18,8 кв.м, (вартість на момент дослідження 79005 грн.); прибудова літ. а: приміщення І площею 7,4 кв.м. (вартість на момент дослідження 19070 грн.); відступ від ідеальних часток на 2,75 кв.м. на 19325 грн. менше: прибудова літ. а1: приміщення IV площею 7,9 кв.м. (вартість на момент дослідження 27978 грн.); сарай літ. В (вартість на момент дослідження 11290,00 грн.); огорожа (7,2 м) №2 (вартість на момент дослідження 3624 грн.); ворота №1 (вартість на момент дослідження 5069 грн). Всього площа 38,9 кв.м., ідеально належна площа 36,15 кв.м., вартість на момент дослідження 146036 грн. Ідеальна вартість 165361,00 грн. Арифметична частка згідно першого варіанту становить 44/100.

Виділити в особисту власність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 204,5 м2 в тому числі під забудовою. На графічному додатку №3 ця ділянка позначена темно-сірим кольором. Проїзд до приналежної йому частини земельної ділянки та житлового будинку можливий з боку проїзної частини АДРЕСА_5 . Макарова через існуючі ворота, що відповідає варіанту поділу земельної ділянки для другого співвласника згідно висновку №55/2017 судової будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи від 16.04.2018 року, проведеної експертом ОСОБА_3 :

Опис меж. В описі меж термін «фасадна межа» означає межу, що виходить безпосередньо на АДРЕСА_2 , що розділятиме земельні ділянки співвласників описується наступним чином: - вихідна точка знаходиться на фасадній межа на відстані 8,83 метра від межі з АДРЕСА_4 , довжиною 3,61 м вглиб ділянки до точки, що суміщена з точкою поділу приміщень 1-3, 1-4 в житловому будинку Літ. «А»; - межа описує межу поділу приміщень в житловому будинку літ. «А», прибудові літ. «а», літ. «а1» згідно першого варіанту під прямою забудови; - на відстані одного метру від стіни прибудови прибудови літ. «а1» в сторону суміжного землекористувача по АДРЕСА_2 в напрямку АДРЕСА_6 , довжиною 4,49 м.; - паралельно АДРЕСА_2 межа проходить під кутом 90 градусів до попереднього напрямку до точки на межі з суміжним землекористувачем по АДРЕСА_2 , на відстані 6,71 м. від рогу земельної ділянки з суміжним землекористувачем по АДРЕСА_4 , 4 довжиною 11,87 м2. Графічне відображення варіанту поділу земельної ділянки міститься в додатку №3 до висновку експерта №55/2017 складеного 16.04.2018 року судовим експертом ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_8 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) грошову компенсацію за зменшення виділеної ОСОБА_1 частини житлового будинку від ідеальної у розмірі 19325 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_8 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 844 (вісімсот сорок чотири) грн. 67 (шістдесят сім) коп., витрати на оплату за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 7007 (сім тисяч сім) грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп., а всього 13851 (тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят одна) 67 (шістдесят сім) грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду або через Херсонський міський суд Херсонської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус