Провадження №2/193/211/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

13 березня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кащук Д.А.,

з участю секретаря Ратушної В. В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт.Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2020 року до суду звернулась позивач з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовної заяви вказує, що вона проживала з відповідачем у цивільному шлюбі з 09 вересня 2017 року до 15 грудня 2019 року.

Від спільного проживання сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утримання, а відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає.

Зазначає, що позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу, але грошей на утримання дитини не надає, враховуючи стрімкий ріст цін на товари та послуги, а також на продукти харчування, не вистачає.

Вказує, що відповідач працює по найму, має непостійний та мінливий дохід, але ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча відповідно до ст.180 СК України зобов`язаний.

У зв`язку з цим просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно від дня пред`явлення позову до суду до досягнення сином повноліття.

Позивач у судовому засіданні просить позов задовільнити .

У порядку ст.178 ЦПК України відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що він надає матеріальну допомогу своїй дитині у розмірі 2000 грн щомісячно, крім того сплачує два споживчих кредити за холодильник та телевізор якими користується позивач та його дитина. Додатково зазначив, що він не згідний на тверду грошову суму аліментів, так як він офіційно працевлаштований у ТОВ «Нєфтек Сіті Оіл» молодшим оператором на заправці, та отримує стабільну заробітну плату у розмірі 4723 грн. щомісячно, у зв`язку з цим просить стягувати з нього аліменти у частці у розмірі ј частини всіх його доходів або у твердій грошовій сумі, яка буде дорівнювати прожитковому мінімуму на дитину.

Відповідач у судовому засіданні поданий відзив підтримав, просить суд задовольнити позов частково та стягувати з відповідача аліменти у частці від його офіційного заробітку.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши позивача та відповідача, враховуючи обставини справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що від спільного проживання позивача з відповідачем у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації зроблено запис №6, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданий 15 травня 2018 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Батьком дитини записаний відповідач (а.с. 3).

Відповідно до довідки № 69 від 18.02.2020 року видана Управлінням соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації, позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує соціальну допомогу у розмірі 860 грн. щомісячно (а.с. 4).

З довідки № 175 від 18.02.2020 року видана виконавчим комітетом Софіївської селищної ради вбачається, що дитина проживає разом із позивачем (а.с. 20).

Відповідач офіційно працевлаштований, працює у ТОВ «Нєфтек Оіл» молодшим оператором заправних станцій з 11.02.2020 року (а.с. 16), даний факт підтверджено також записом у трудовій книжці серії АВ №657520, яка видана 20.09.2011 року (а.с. 17-18).

Як зазначено в позовній заяві, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач - фізично здорова людина, працездатний, та може надавати допомогу на утримання дитини до її повноліття.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

08.07.2017 року набрав чинності Закон України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України).

Днем звернення позивача до суду є 18 лютого 2020 р., оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду.

З огляду на обставини справи, а саме те що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та призначити стягнення аліментів не у твердій грошовій сумі, як просила того позивач, а у частці, про що позивач також не заперечує.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, до досягнення повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 18 лютого 2020 року.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 264 ЦПК України, суд, - ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовільнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , уродженця с. Петрове Софіївського району Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , уродженки с. Червоноармійська Солонянського району Дніпропетровської області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частини всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 18 лютого 2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , уродженця с. Петрове Софіївського району Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області .

Повний текст рішення виготовлено 16 березня 2020 року

Суддя Д. А. Кащук