03.12.2020 Справа № 756/7074/19
Справа пр. №2/756/1244/20
ун. №756/7074/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов Олександр Євгенович, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року до Оболонського районного суду м. Києва від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернулася його законний представник ОСОБА_2 з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов О.Є., про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 матір ОСОБА_1 ОСОБА_4 померла.

За рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2011 року у справі №2-о-277/11 ОСОБА_2 усиновила ОСОБА_1 .

Позивач стверджував, що за життя ОСОБА_4 на праві власності належав гараж (машиномісце у напівпідземному паркінгу) № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 та 1/4 частина квартири АДРЕСА_2 .

28 грудня 2018 року ОСОБА_3 подав заяву про відмову від спадщини на користь позивача ОСОБА_1 , проте постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколова О.Є. відповідачеві відмовлено у задоволенні його заяви, позаяк сплинув строк, визначений ч. 1 ст. 1273 ЦК України для подання заяви про відмову від прийняття спадщини.

Позивач стверджував, що за цих обставин він позбавлений можливості набути у власність спадкове майно, а тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на гараж (машиномісце у напівпідземному паркінгу) № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 та 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 .

Відповідач відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не подав.

Третя особа пояснень щодо позову ОСОБА_1 до суду не подав.

Позивач, його представник та законний представник, у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, подали до суду клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні 03 грудня 2020 року судом було відмовлено у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_3 позову у зв`язку з тим, що вона суперечить закону.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

11 серпня 1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис №55 (а. с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_1 . Батьком дитини є ОСОБА_3 (а. с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31 липня 2009 року серії НОМЕР_2 (а. с. 11).

За рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2011 року у справі №2-о-277/11 ОСОБА_1 був усиновлений ОСОБА_2 (а. с. 53-54).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, що за життя належало спадкодавцеві.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіту не склала, а тому спадкування після її смерті повинно здійснюватись за законом.

За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - її матір`ю, а відповідач у справі ОСОБА_3 - був її чоловіком (а. с. 110-128). Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 виявлено не було.

За приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи після померлої ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3 прийняв спадщину шляхом подання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Соколову О.Є. заяви про прийняття спадщини у строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України (а. с. 110).

За приписами ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_4 . ОСОБА_1 був малолітнім, він вважається таким, що прийняв спадщину.

Ч. 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця (ч. ч. 2, 3 ст. 1275 ЦК України).

ОСОБА_5 подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 , а тому частка у спадщині, яку вона мала право прийняти перейшла до спадкоємця, на користь якого вона відмовилась від прийняття спадщини, тобто ОСОБА_3 (а. с. 118).

Таким чином, частка позивача у спадщині становить 1/3, а відповідача - 2/3 (1/3 + 1/3 = 2/3).

Нормою ч. 1 ст. 1273 ЦК України визначено, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини.

Отже, спадкоємець управі відмовитись від прийняття спадщини протягом шести місяців, з моменту відкриття спадщини.

28 грудня 2018 року ОСОБА_3 подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Соколову О.Є. заяву про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь свого сина ОСОБА_1 .

Оскільки заява подана ОСОБА_3 з порушенням строку, визначеного ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1273 ЦК України, для подання заяви про відмову від прийняття спадщини, ураховуючи те, що положення цивільного законодавства України не передбачають можливості визначення додаткового строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов О.Є. правомірно виніс постанову від 28 грудня 2018 року, якою відмовив відповідачеві у прийнятті його заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а. с. 125).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права вланості на усе спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

23 листопада 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколова О.Є. з заявою про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 , однак постановою нотаріуса від 23 листопада 2020 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, позаяк спадкоємцем не було надано нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві ОСОБА_4 (а. с. 171).

Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 1998 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів та витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07 жовтня 2008 року №20496384, виданим Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості", за життя право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 було зареєстровано за ОСОБА_4 . Це майно було набуте спадкодавцем шляхом приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", а тому було її особистою власністю (а. с. 15, 20).

Отже, 1/4 частина квартири АДРЕСА_2 входить до складу спадкового майна.

Також за життя ОСОБА_4 за нею було зареєстровано на праві власності на гараж (машиномісце у напівпідземному паркінгу) № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 (а. с. 28, 29).

За приписами ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

За положеннями ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Позаяк гараж (машиномісце у напівпідземному паркінгу) № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 набула у власність за час шлюбу з ОСОБА_3 , це нерухоме майно належить їм на праві спільної сумісної власності.

Отже, до складу спадщини входить право власності на 1/2 гаражу (машиномісця у напівпідземному паркінгу) № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 .

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Зважаючи на викладене, ураховуючи те, що правовстановлюючий документ на квартиру АДРЕСА_2 та гараж (машиномісце у напівпідземному паркінгу) № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 втрачено, суд приходить до висновку про необхідність визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, а саме: 1/12 частину квартири АДРЕСА_2 (1/4 х 1/3 = 1/12), 1/6 частину гаражу (машиномісця у напівпідземному паркінгу) № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 (1/2 х 1/3 = 1/6).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно за задоволених вимог у сумі 1338,93 грн ((2490,06 грн х 1/3 = 830,02 грн) + (3053,48 грн х 1/6 = 508,91 грн) = 1338,93 грн).

Керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов Олександр Євгенович, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_2 та 1/6 частину гаражу (машиномісця у напівпідземному паркінгу) № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір у сумі 1338 (тисяча триста тридцять вісім) гривень 93 (дев`яносто три) копійки.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук