ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5884/19 Номер провадження 22-ц/814/2451/20Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Кривчун Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 жовтня 2019 року, постановлене суддею Материнко М.А.,

у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

в с т а н о в и в:

01.07.2019 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період із 01.10.2015 по 01.05.2019 у розмірі 16 586,59 грн., а також за період із 01.12.2015 по 01.05.2019 індексу інфляції в сумі 2 617,97 грн. та 3% річних у розмірі 737,64 грн., а всього 19 942,20 грн. та 1 921,00 грн. судових витрат.

В обґрунтування підстав позову посилається на те, що між сторонами склалися правовідносини з надання послуг теплопостачання на підставі яких, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» постачає теплову енергію для потреб опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , загальною опалювальною площею 27,5 кв.м. Відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовилися, допустивши прострочення виконання зобов`язання по оплаті спожитих послуг згідно встановлених тарифів із 01.10.2015 по 01.05.2019, чим завдали підприємству шкоду в розмірі 16 586,59 грн. Крім повернення боргу за спожиті послуги позивач просить стягнути з відповідачів три проценти річних та інфляційні втрати згідно з наданим розрахунком за період із 01.12.2015 по 01.05.2019.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 11.10.2019 позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» задоволено частково та стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь підприємства заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальному розмірі 17 756,50 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» по 854,85 грн. судового збору із кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду в частині, якою позов задоволено, вмотивовано тим, що сторони перебувають у фактичних договірних правовідносинах з централізованого теплопостачання, а тому відповідачі, як споживачі таких послуг, мають солідарний обов`язок сплатити їх вартість за період з квітня 2016 року по квітень 2019 року в розмірі 14 509,93 грн., а також індекс інфляції згідно ст.625 ЦК України - 2 531,14 грн. та 3% річних - 715,43 грн. У задоволенні вимог позову про стягнення боргу із 01 жовтня 2015 року по квітень 2016 року та пов`язаних із цим інфляційних втрат та 3% річних - відмовлено з підстав пропуску строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 із рішенням районного суду не погодився та оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Доводить, що із 2006 року по даний час він безперервно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Право власності на кв. АДРЕСА_3 ним набуто згідно договору дарування від 23.02.2018. До цього часу він не був її співвласником чи наймачем, не був зареєстрований та не проживав за вказаною адресою, договору про надання послуг теплопостачання із позивачем не укладав та не користувався такими послугами, також не є членом сім`ї іншого відповідача ОСОБА_2 , у розумінні ч.2 ст.3 СК України.

Тому висновки районного суду про солідарну відповідальність за борги з оплати послуг теплопостачання, які виникли у попереднього власника ОСОБА_2 до 23.02.2018, вважає безпідставними та просить врахувати, що заборгованість, яка виникла після набуття ним права власності на квартиру в розмірі 6 167,41 грн. сплачена на рахунок підприємства згідно дублікату чека від 09.10.2020, що додається до апеляційної скарги.

Вважає, що районний суд неправильно застосував положення ст.ст.256-267 ЦПК України щодо наслідків пропуску строку позовної давності, помилково вважаючи, що звернення позивача в суд із заявою про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної давності. Просить застосувати до спірних правовідносин позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 07.07.2020 у справі №712/8916/17.

02.12.2020 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін. Посилаючись на умови договору дарування від 23.02.2018 вважає, що усі ризики неправдивості відомостей, наданих сторонами при укладенні угоди, несуть сторони такого зобов`язання, а тому до обдарованого ОСОБА_1 разом із прийнятим за договором дарування об`єктом нерухомості перейшов і обов`язок з оплати боргів за комунальні послуги.

Заперечує застосування до спірних правовідносин позиці Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, оскільки на момент постановлення оскаржуваного судового рішення, така постанова не існувала.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за адресою: АДРЕСА_1 надаються послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води; загальна опалювальна площа 27,5 кв.м. Письмовий договір між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» із фактичними споживачами послуг з теплопостачання за вказаною адресою не укладався.

З метою стягнення заборгованості, що утворилась у зв`язку із наданням таких послуг, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось в Октябрський районний суд м.Полтави із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 18 648,94 грн. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15.05.2019 (справа №554/3679/19) відмовлено у видачі судового наказу згідно ч.9 ст.165 ЦПК України./а.с.4/

За наявними обліками Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; відомості щодо реєстрації ОСОБА_1 відсутні./а.с.24,25/

За умовами договору дарування від 23.02.2018, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської ДНК Шестун Н.Г., ОСОБА_2 (дарувальник) передав ОСОБА_1 (обдарований) безоплатно у приватну власність належну йому на праві власності згідно договору дарування від 09.06.2015 за реєстром №348, квартиру АДРЕСА_3 . Дарувальник підтверджує, що заборгованості по оплаті за утримання житла та комунальні послуги (водопостачання, газопостачання, водовідведення, електроенергію, теплопостачання) по відчужуваній квартирі немає. Обдарованому ця обставина відома. Сторони згодні на посвідчення договору без надання довідок про відсутність боргів (п.10 договору)./а.с.36/

ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_3 згідно вказаного договору, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна./а.с.5-6/

Відповідно до розрахунку заборгованість за послуги теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за період із 01.10.2015 по 01.05.2019 склала 16 586,59 грн./а.с.7/ За період із 01.12.2015 по 01.05.2019 нараховано до сплати заборгованість із урахуванням індексу інфляції - 2 617,97 грн. та 3% річних у розмірі 737,64 грн./а.с.8,9/

11.10.2019 відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заявлено про сплив строку позовної давності по боргам за 2015 рік та за дев`ять місяців 2016 року./а.с.55,59/

Частково задовольняючи позов, районний суд виходив із того, що відсутність укладеного між сторонами договору не спростовує фактичного прийняття споживачами наданих до вказаної квартири послуг теплопостачання, які не відмовлялись від отримання таких послуг у передбаченому законом порядку, а тому мають солідарний обов`язок по їх оплаті в межах строку позовної давності за період із квітня 2016 року по квітень 2019 року в розмірі 14 509,93 грн., а також індекс інфляції згідно ст.625 ЦК України - 2 531,14 грн. та 3% річних - 715,43 грн.

Апеляційний суд погоджується з тим висновком, що у сторін спору виникли фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплати наданих послуг. Разом із цим, районний суд дійшов помилкового висновку щодо переривання перебігу позовної давності поданням заяви про видачу судового наказу заявником, обрахувавши період стягнення із квітня 2016 року по квітень 2019 року та стягнувши в солідарному порядку із відповідачів заборгованість за спожиті послуги теплопостачання. При цьому апеляційний суд враховує наступне.

Із матеріалів справи убачається, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду із позовом 01 липня 2019 року та заявило вимогу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, починаючи з 01 жовтня 2015 року, а також трьох процентів річних й інфляційних втрат за період заборгованості з 01 грудня 2015 року до 01 травня 2019 року (згідно з наданим розрахунком), вважаючи, що позовна давність стосовно оплати за постачання теплової енергії, яку відповідачі не вносили, починаючи з 01 жовтня 2015 року, перервалася поданням заяви про видачу судового наказу.

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи підстави стягнення правовою позицією Верховного Суду по справі №216/5756/15-ц від 23.05.2018, вважав, що позовна давність за вимогою про стягнення заборгованості за вказаний період була перервана поданням до суду в квітні 2019 року заяви про видачу судового наказу та стягнув із відповідачів борг за період із квітня 2016 року по квітень 2019 року.

Однак такі висновки не відповідають позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, яка відступила від висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 23.05.2018 у справі №216/5756/15-ц, та дійшла висновку, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з ч.2 ст.264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Апеляційний суд наголошує, що застосування позиції Великої Палати Верховного Суду є обов`язком суду і під час вирішення тотожних спорів має бути врахована саме остання правова позиція Великої Палати, що відповідає вимогам ст.263 ЦПК України та позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №755/10947/17.

Таким чином, оскільки подання позивачем у квітні 2019 року заяви про видачу судового наказу не перервало загальної позовної давності, остання не спливла до тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом не минуло 3 роки. Послуги, надані у травні 2016 року, мали бути сплачені 21 червня 2019 року, а в суд із позовом позивач звернувся 01 липня 2019 року. Тому помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що позивач має право на стягнення заборгованості за період з квітня 2016 року, а не липня 2016 року по квітень 2019 року.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що у період із 01 липня 2016 року по 23 лютого 2018 року власником кв. АДРЕСА_3 був ОСОБА_2 , а із 23 лютого 2018 року по квітень 2019 року ОСОБА_1 , що в силу ст.541 ЦК України виключає підстави солідарного стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за вказаною адресою.

З огляду на викладене, стягненню на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» із відповідача ОСОБА_2 підлягає заборгованість за послуги теплопостачання за період із 01.07.2016 по 23.02.2018 в розмірі 9 773,81 грн., 3% річних від простроченої суми боргу 274, 37 грн., індекс інфляції 2 022,20 грн., а всього 12 043,38 грн.; із відповідача ОСОБА_1 на користь підприємства підлягає стягненню за період із березня 2018 року по травень 2019 року заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 4 108,47 грн., 3% річних від простроченої суми боргу 436,87 грн., індекс інфляції 508,94 грн., а всього 5 054,28 грн.

Наданий відповідачем ОСОБА_1 до апеляційної скарги дублікат чеку від 09.10.2020 в розмірі 6 167,41 грн., як доказ погашення заборгованості за послуги теплопостачання, на викладені висновки не впливає, оскільки його оцінка виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції та має бути прийнята до уваги теплопостачальним підприємством у позасудовому порядку під час взаємозвірки платежів.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам позову, із ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підлягають стягненню понесені підприємством судові витрати в розмірі 1 152,60 грн. (1 921,00 грн. х 60% (пропорція задоволених вимог щодо відповідача ОСОБА_2 ), а із ОСОБА_1 на користь підприємства підлягають стягненню судові витрати в розмірі 480,25 грн. (1 921,00 грн. х 25% (пропорція задоволених вимог до відповідача ОСОБА_1 ). Із ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 320,50 грн. (1 282 грн. сплаченого судового збору х 25%)./а.с.1, 67/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 жовтня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (р/р НОМЕР_2 в філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЗКПО 03338030, юридична адреса: м.Полтава, вул.Комарова,2а м.Полтава) заборгованість за послуги теплопостачання за періодіз 01.07.2016 по 23.02.2018 в розмірі 9 773,81 грн., 3% річних від простроченої суми боргу 274, 37 грн., індекс інфляції 2 022,20 грн., а всього 12 043 (дванадцять тисяч сорок три) гривні 38 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (р/р НОМЕР_2 в філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЗКПО 03338030, юридична адреса: м.Полтава, вул.Комарова,2а м.Полтава)за період із березня 2018 року по травень 2019 року заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 4 108,47 грн., 3% річних від простроченої суми боргу 436,87 грн., індекс інфляції 508,94 грн., а всього 5 054 (п`ять тисяч п`ятдесят чотири) гривні 28 копійок.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір в розмірі 1 152,60 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір в розмірі 480,25 грн.

Стягнути із Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.12.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун