Дата документу 10.03.2020 Справа № 337/4482/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 337/4482/16 Головуючий у 1 інстанції: Ширіна С.А.
№ 22-ц/807/1229/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Семенчук О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконаннюзалишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконаннюзадовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2017 року частково задоволено позов ОСОБА_2 .. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 557 060,00 гривень заборгованості за договором позики та 6890,00 грн. судового збору. Постановою Верховного Суду від 27.06.2019 р. рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2017р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 557 060,00 гривень заборгованості за договором позики залишено без змін.

23липня 2019 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя на підставі вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист № 337/4482/16-ц.

07.08.2019 р. представником стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_4 до Хортицького ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області надано оригінал виконавчого листа № 337/4482/16-ц. від 23.07.2019р. виданого Хортицького районного суду м. Запоріжжя для виконання рішення суду.

12 листопада 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та зняття арешту накладеному у виконавчому провадженні № 59742198 постановою державного виконавця Гінатуліної А.Р. від 15.08.2019р.,посилаючись на відсутність заборгованості за договором позики в зв`язку з добровільним виконанням та виконавчим листом № № 337/4482/16-ц. від 12.07.2017р. виданого Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

У заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник ОСОБА_1 зазначив, що ним було повністю погашено заборгованість перед ОСОБА_2 ..

Судом першої інстанції було встановлено та не заперечувалося апелянтом при апеляційному розгляді та обставина, що на час звернення виконавчого листа до виконання борг не був погашений.

Постановою державного виконавця Хортицького ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 08 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59742198 з примусового виконання вказаного виконавчого листа та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 255706, 00 грн.

Як зазначив суд першої інстанції, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 557 060,00гривеньзаборгованості за договором позики та 6890,00 грн. судового збору набрало законної сили, є чинним і виконавчий лист знаходив на примусовому виконанні у Хортицького ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області .

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчий документ це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Порядок і умови примусового виконання судових рішень та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» початком примусового виконання рішення є винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Та обставина, на яку посилається заявник, що був на його думку безпідставно нарахований судовий збір не є підставою для визнанянвиконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище процесуальної норми, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку:

1) якщо його було видано помилково;

2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому слово сполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. (Висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11).

Як зазначив суд першої інстанції, погашення заборгованості, яка стягнута на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22лютого 2017 року, відбулося після відкриття виконавчого провадження та початку вчинення дій, направлених на примусове виконання цього судового рішення.

Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 серпня 2019 року вбачається, що заяву про примусове виконання виконавчого листа № 337/4482/16-ц від 23.07.2019 року було подано стягувачем ОСОБА_2 .

Тож обставин, які свідчили б про неможливість здійснення виконання на час відкриття виконавчого провадження не існувало.

Погоджуючись з висновками першої інстанції, судова колегія вважає, що визнання виконавчого листа таким що не підлягав виконанню на час відкриття провадження, призведе до виникнення права заявника на поворот виконання сплаченого за виконавчим листом, що суперечитиме змісту судового рішення, яке набуло чинності, позаяк виконання було здійснене саме у визначених судовим рішенням межах.

За п.п. 1-2, 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження після фактичного виконання у повному обсязі судового рішення підлягає закінченню, але при цьому закон не передбачає визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню.

Питання щодо правомірності нарахування судового збору можуть бути вирішені заявником в іншому порядку, а не шляхом визнання таким що не підлягає виконанню виконавчого документа, виданого на виконання судового рішення, яке набуло чинності.

Відтак судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 березня 2020 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков