Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" березня 2020 р. Справа № 608/1450/18
Номер провадження2/608/61/2020
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л. С.
представників позивачки ОСОБА_1 адвокатів Суп М.Б. та Прислопського В. Я.
представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Маньовського А.З.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та демонтаж добудованої частини житлового будинку, побудованої в порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, -
В липні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та демонтаж добудованої частини житлового будинку, побудованої в порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
В позовній заяві позивачка вказала, що є власником будинку по АДРЕСА_1 . Також вона є власником земельної ділянки площею 287 кв. м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .
В 2017 році в її сусідки ОСОБА_2 сталася пожежа, погорів дах, і вона вирішила не відновлювати дах у старих формах, а побудувати ще один поверх. У будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спільна стіна, тому у зв`язку з початком будівельних робіт відповідачкою, усі атмосферні опади через порушення даху затікали у будинок позивачки, що створювало їй незручності у користуванні будинком. Будівельні роботи відповідачка проводила без згоди ОСОБА_1 Побачивши 7 травня 2018 року, що сусіди починають будівельні роботи, позивачка звернулася у відділ державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради про порушення порядку проведення будівельних робіт. Працівники відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради відреагували і приїхали з перевіркою. Представником позивачки адвокатом Прислопським В. Я. було направлено адвокатський запит у відділ державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради про надання інформації, чи виявлені порушення норм чинного законодавства під час проведення будівельних робіт громадянкою ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . У відповіді на адвокатський запит №11-31/5 від 3 липня 2018 року вказано, що в результаті позапланової перевірки, проведеної начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради ОСОБА_3 та головним спеціалістом Чурою Т. В. встановлено, що ОСОБА_2 проводить будівельні роботи без набутого права на виконання будівельних робіт, що є порушенням ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 96 КУпАП. На підставі поданих документів і матеріалів справи, керуючись ст. 23, 24, 244, 276-278, 283 та п.1, ч. 1 ст. 284 КУпАП, начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради Юрківим В.П. винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4 250 гривень. Відповідно до квитанції ПриватБанку від 16 травня 2018 року ОСОБА_2 штраф було сплачено.
Враховуючи наведені обставини, позивачка ОСОБА_1 в позовній заяві просила зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом демонтажу добудованої частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , побудованої в порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а також стягнути з відповідачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень та 2 400 гривень витрат на правову допомогу.
У вересні 2018 року позивачка звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій вказала, що за час проведення незаконних будівельних робіт ОСОБА_2 було пошкоджено частину даху її будинку, що завдало суттєвої матеріальної шкоди їй як власнику будинку, тому вона також просить відшкодувати завдану матеріальну шкоду. В судовому засіданні 3 березня 2020 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Прислопський В.Я. подав клопотання, в якому просив стягнути з відповідачки ОСОБА_2 встановлену висновком експертизи матеріальну шкоду в розмірі 1 811 гривень 06 копійок.
В жовтні 2018 року від представника відповідачки ОСОБА_4 надійшов відзив на позов, в якому він просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю, посилаючись на наступне. Позивач у своїй заяві посилається на те, що відповідач після минулорічної пожежі, під час якої погорів дах її будинку, почала незаконні будівельні роботи із зведення другого поверху, і що начебто відповідачем під час будівництва були допущені якісь "порушення даху", через які до будинку позивачки затікають усі атмосферні опади. ОСОБА_2 стверджує, що розпочинала будівельні роботи із реконструкції свого будинку шляхом зведення другого поверху за усної згоди позивачки ще в кінці квітня 2018 року, однак 7 травня 2018 року, коли для зведення опорної стіни, в ділянці даху де знаходиться суміжна несуча стіна будинку відповідачки, вона вимушено зрізала частину металевого покриття даху, яке було самовільно встановлене позивачкою на будинку відповідачки, - на що позивачка дійсно викликала представників відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради. В результаті такого виклику відповідачці було виписано два приписи з вимогами: 1) з 7 травня 2018 року припинити проведення будівельних робіт, та 2) зареєструвати об`єкт будівництва в відділі державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради. Обидва приписи були відповідачкою виконані: будівельні роботи з 7 травня 2018 року були припинені, а будівельна документація приведена у відповідність до чинного законодавства. Так, 31 липня 2018 року на реконструкцію індивідуального житлового будинку в відділі державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради був виготовлений будівельний паспорт (реєстраційний № 41), а 29 серпня 2018 року відповідачка повідомила відділ державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради про початок виконання будівельних робіт згідно зазначеного вище будівельного паспорта. Тільки після цього ОСОБА_2 продовжила виконання будівельних робіт із реконструкції свого приватного будинку.
Щодо затікання атмосферних опадів через порушення даху, - то відповідачці про це нічого не відомо, позивачка не зверталась до неї із проханням відшкодувати витрати на проведення ремонтних робіт по усуненні наслідків затоплення чи шкоди завданої майну позивачки, не залучала до спільного складання актів про затоплення чи фіксування фактів такого затоплення з вини відповідачки. Однак, у випадку доведення позивачем наявності таких фактів та вартості ремонтних робіт, вона готова добровільно відшкодувати витрати на проведення ремонтних робіт.
В позовній заяві зазначено, що відповідачка проводить будівельні роботи без згоди позивачки, а така згода, начебто, потрібна для отримання будівельного паспорта. Таке твердження не відповідає дійсності, оскільки, як зазначено в позовній заяві одним із необхідних документів для отримання будівельного паспорта є "засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову", проте позивач із відповідачем не мають у спільній власності ні земельних ділянок, ні житлового будинку, а як вбачається із правовстановлюючих документів є власниками окремих земельних ділянок і будинків. Вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не було доведено порушення її прав відповідачем, а тому її позовні вимоги не підлягають до задоволення.
У відповіді на відзив представник позивачки ОСОБА_5 зазначає, що згоди на проведення будівельних робіт з реконструкції житлового будинку шляхом зведення другого поверху в будинку, позивачка відповідачці не давала, оскільки відповідачка про це позивачку не запитувала. Представник відповідачки стверджує, що з метою зведення опорної стіни в ділянці даху, де знаходиться суміжна несуча стіна будинку відповідачки, остання вимушено зрізала частину металевого покриття даху, яке було самовільно встановлено позивачкою на будинку відповідачки. Вказані доводи не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, з огляду на наступне. Як вбачається з даних технічного паспорта, а саме плану поверхів будови літери «А» по АДРЕСА_2 , виготовленого Чортківським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації 18 червня 2018 року, житловий будинок АДРЕСА_2 , що належить відповідачці є частиною цілого житлового будинку, де власником другої частини - будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 Житлові будинки сторін розділяє єдина несуча стіна. Доводи представника відповідача про наявність суміжної несучої стіни у будинку спростовуються даними вказаного вище технічного паспорта, що доданий представником відповідача до матеріалів справи, а відтак останні підлягають відхиленню судом. По-друге, представник відповідачки зазначив, що позивачка ніби-то самовільно встановила частину металевого покриття даху на будинку відповідачки. Такі доводи та факт самовільного встановлення частини даху позивачкою є безпідставними та не підтвердженими доказами, а тому не варті уваги суду. По-третє, представник відповідача визнав ту обставину, що відповідачка зрізала частину металевого покриття даху позивачки.
Представник відповідача визнає факт притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності представниками Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради за виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку, а фактично самочинного будівництва у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України, за відсутності документа, що дає право на виконання будівельних робіт. Доводи про виконання відповідачкою вимог припису, а саме зупинення виконання будівельних робіт та оформлення будівельного паспорта не спростовують факту самочинного будівництва (реконструкції) останньою та відповідність таких робіт державним будівельним нормам, правилам та стандартам.
Щодо наслідків незаконного будівництва проведеного відповідачкою, а саме наявність тріщин в стелі житлових кімнат будинку належного позивачці, тріщин спільної несучої стіни через облаштування надміру важких залізобетонних конструкцій на ній, затікання атмосферних опадів через порушення даху, то звертає увагу суду, що позивачка та члени її сім`ї неодноразово звертали увагу відповідачки та її сина на зазначені наслідки, однак останні навіть слухати про зазначене не хотіли. Представник відповідача прийшов до висновку про те, що оскільки сторони є власниками окремих земельних ділянок та житлових будинків, то на проведення будівельних робіт згоди позивача не потребується.
Сторонам на праві власності належать виділені в натурі частки житлового будинку АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 зі складу єдиного домоволодіння, яке до 13 червня 2018 року мало єдину адресу: будинок АДРЕСА_2 і було об`єктом спільної часткової власності. Дана обставина підтверджується наданою представником відповідача копією рішення виконавчого комітету Чортківської міської ради №172 від 13.06.2018 «Про присвоєння поштової адреси на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_2 , власник - ОСОБА_2 », згідно п.п.1-2 якого, виділено в окремий об`єкт нерухомого майна 62/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд із будинковолодіння по АДРЕСА_2 , шляхом присвоєння окремої поштової адреси, і на виділений об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, господарські будівлі та споруди присвоєно поштові адресу по АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_2 . Тобто вказане рішення виконавчого комітету Чортківської міської ради та будівельний паспорт свідчать про те, що житлові будинки сторін як об`єкти нерухомого майна утворені не в результаті створення (зведення) нового майна - житлових будинків, як то передбачено ст. 331 ЦК України, а в результаті виділу частки із спільної часткової власності в натурі, що передбачено ч. 1 ст. 364 ЦК України.
У запереченнях представник відповідача ОСОБА_4 зазначає наступне. Позивач у своїй відповіді на відзив заперечує, що надавав усну згоду на початок будівельних робіт із реконструкції будинку відповідачки, однак не заперечує факт початку будівельних робіт відповідачкою в квітні місяці 2018 року та факт першого звернення до Третьої особи у справі з вимогою припинити будівельні роботи лише 7 травня 2018 року, тобто того самого дня, коли фактично було зрізано частину металевого покриття даху, встановленого позивачкою на будинку відповідачки. Тобто фактично підтверджує, що до проведених відповідачкою будівельних робіт, які проводились протягом квітня місяця і до 7 травня 2018 року у неї претензій не було, проти них вона фактично не заперечувала та надавала свою згоду на їх проведення. Відповідачка жодним чином не пошкоджувала металевого покриття даху позивачки, а лише зрізала частину металевого покриття свого даху, без чого очевидно неможливо було виконати роботи з будівництва другого поверху свого будинку. Щодо наявності тріщин в стелі житлових кімнат, тріщин спільної несучої стіни, затікання атмосферних опадів через порушення даху, - то відповідачці про це нічого невідомо, позивачка не зверталась до неї із проханням відшкодувати витрати на проведення ремонтних робіт по усуненні наслідків затоплення чи іншої шкоди, завданої майну позивачки, не залучала до спільного складання актів про затоплення чи спричинення іншої шкоди, не вживала заходів до фіксування фактів спричинення будь-якої шкоди, не складала таких актів із залученням представників органу місцевого самоврядування, депутата вулиці, поліції, чи інших осіб, та жодним іншим чином їх документально не фіксувала. А відтак наявність будь-якої шкоди не підтверджена жодними належними та допустимими доказами. Однак, у випадку доведення позивачем наявності такої шкоди, її причинний зв`язок із проведеними будівельними роботами із реконструкції будинку відповідачки, встановлення вартості ремонтних робіт з відновлення, - відповідачка готова добровільно відшкодувати витрати на проведення таких ремонтних робіт. Крім того, позивачка виділила свою частку у колись спільному майні задовго до відповідачки і є приватним власником свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ще з 28 грудня 2012 року. В зв`язку з фактичним припиненням права спільної часткової власності на колись спільний будинок, у відповідачки не було співвласників будинку станом на квітень 2018 року, і оскільки іншого співвласника не було, то не було в кого і брати згоду. З врахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні позову.
3 січня 2019 року ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області за клопотанням представника позивачки ОСОБА_6 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.
16 травня 2019 року до Чортківського районного суду надійшов висновок експертів за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи за № 76/79/19-22 від 8 травня 2019 року та матеріали цивільної справи № 608/1450/18. Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2019 року у справі поновлено провадження та призначено підготовче судове засідання.
19 грудня 2019 року за клопотанням Тернопільського відділення науково-дослідного інституту судових експертиз постановлена ухвала про участь експертів Грушицького І. Л. та Перемийбіди В. М. в судовому засідання в режимі відеоконференції.
В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1 адвокати Суп М. Б. та Прислопський В. Я. позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Маньовський А. З. просить відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві на позов та запереченнях.
Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради в судове засідання не з`явився, від третьої особи надійшла заява про слухання справи без участі представника, при ухваленні рішення міська рада покладається на розсуд суду.
Суд, вислухавши пояснення представників сторін, свідків, експертів, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарською будівлею та спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ №247600 від 28 грудня 2012 року та Витягом про державну реєстрацію прав № 37052977 від 28 грудня 2012 року.
Також позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 287 кв. м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 389274.
В той же час, відповідачка ОСОБА_7 є власником домоволодіння по АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 25 червня 2004 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4200904 від 20 липня 2004 року.
Також ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 324 кв. м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 389273.
В кінці квітня 2018 року відповідачка ОСОБА_2 розпочала будівельні роботи із реконструкції свого будинку шляхом зведення другого поверху.
Такі обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
З показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вбачається, що в зв`язку з початком будівельних робіт відповідачкою вони звернулися в відділ державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради.
Згідно відповіді відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради на адвокатський запит Прислопського В. Я. № 11-31/5 від 3 липня 2018 року вбачається, що начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради Юрківим В. П. та головним спеціалістом Чурою Т. В. проведено позапланову перевірку щодо законності будівництва по АДРЕСА_4 ОСОБА_7 , під час якої встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 проводить будівельні роботи без набутого права на виконання будівельних робіт, що є порушенням ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 96 КУпАП. На підставі поданих документів і матеріалів справи, керуючись ст. 24, 33, 244, 276-278, 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП начальник відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради Юрків В.П. постановив визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4 250 гривень.
Також начальник відділу державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради 07 травня 2018 року виписав припис № 10-22/28-3-1 про зупинення підготовчих та будівельних робіт по АДРЕСА_2 з 07 травня 2018 року та припис № 10-22/28-3-2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил з вимогою до 3 липня 2018 року зареєструвати об`єкт будівництва в відділі державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради.
31 липня 2018 року відділом містобудування, архітектури та капітального будівництва Чортківської міської ради видано Будівельний паспорт на реконструкцію індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_4 , забудовник ОСОБА_2
29 серпня 2018 року ОСОБА_2 повідомила відділ державного архітектурно-будівельного контролю Чортківської міської ради про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.
Згідно висновку експертів Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 8 травня 2019 року № 76/79/19-22 вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт покрівлі будинку по АДРЕСА_1 згідно розрахунку вартості виконаних будівельних робіт (Додаток №1) становить: 1811,06 гривень, в тому числі вартість матеріалів 811,19 х 1,2(ПДВ) = 973,43 гривень.
Проведення будівельних робіт по реконструкції будинку по АДРЕСА_4 без належним чином виготовленої проектно-дозвільної документації, станом на початок проведення даних робіт, не відповідають вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (Стаття 34 ч. 1 п. 1), «Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки» (п. 2.1) та ДБН В.3.2-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об`єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» (п. 6.1, 9.9, 9.11). Реконструкція будинку по АДРЕСА_4 перебуває у стадії незавершеного будівництва. До невідповідності фактично виконаних будівельних робіт даним будівельного паспорта № НОМЕР_2 від 31.07. 2018 року відноситься: наявність дверного прорізу у стіні надбудови головного фасаду; висота гребеня покрівлі, яка відповідно до креслення фрагменту головного фасаду (а.с. 65) повинна бути виконана в один рівень з гребенем покрівлі існуючої покрівлі належної ОСОБА_1 . Слід зазначити, що в ході проведення будівельних робіт по реконструкції будинку по АДРЕСА_4 створено вітровий підпір для конструкції комину, верх відмітки якого повинен розміщуватись на висоті не меншою 0,5 м від найвищої відмітки даху.
Для надання відповіді на питання щодо причинно-наслідкового зв`язку між відхиленнями від проектно-технічної документації (зокрема, даних будівельного паспорта № 41 від 31.07.2018) щодо реконструкції будинку по АДРЕСА_4 і пошкодженнями будинку та покрівлі будинку позивачки та проведенням ремонтно-відновлюваних робіт покрівлі будинку по АДРЕСА_1 , то перед початком проведення будівельних робіт, згідно ДБН В.3.2-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об`єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», необхідно було провести спеціалізованою організацію, що має відповідні ліцензії обстеження стану будинку, який знаходиться в зоні впливу будинку, що підлягає реконструкції, тобто під номером 9-А до проведення будівельних робіт.
Станом на день обстеження експертами встановлено, що внаслідок проведення будівельних робіт по реконструкції частини житлового будинку під АДРЕСА_4 , належної ОСОБА_2 , власнику приміщень під АДРЕСА_1 ОСОБА_1 пошкоджено частину покрівлі, а саме вирізано частину листів металочерепиці, плівки пароізоляції, обрізано частину дерев`яних лат та дерев`яний мауерлат, а також наявність слідів замокання у приміщенні 1-4.
Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає, що ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ст. 12 ЦПК України суд розглядає справу на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
В свою чергу, як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Таким чином, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.
При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Під шкодою слід розуміти зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Тобто, зменшення або втрата майна потерпілого тягне за собою виникнення майнової шкоди і відповідно майнова шкода, це зменшення або втрата (загибель) майнового блага, а тому відшкодування такої шкоди є видом цивільно-правової відповідальності. Шкода може відшкодовуватися у вигляді відшкодування збитків та відшкодування в натурі.
Відповідно до п.п. 1-2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Під збитками розуміються витрати, пов`язані з виправленням пошкодженого майна, а в разі неможливості виправлення (втрати) - його дійсна вартість. Фактично збитки є грошовим виразом майнової шкоди.
Висновком експертів від 8 травня 2019 року встановлено, що проведенням реконструкції будинку по АДРЕСА_4 позивачці ОСОБА_1 як власнику будинку АДРЕСА_1 завдано матеріальної шкоди, а саме пошкоджено частину покрівлі (вирізано частину листів металочерепиці, плівки пароізоляції, обрізано частину дерев`яних лат та дерев`яний мауерлат, а також наявність слідів замокання у приміщенні 1-4), вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт покрівлі будинку по АДРЕСА_1 згідно розрахунку вартості виконаних будівельних робіт (Додаток №1) становить: 1811,06 гривень, в тому числі вартість матеріалів 811,19 х 1,2(ПДВ) = 973,43 гривень.
Таким чином, в судовому засіданні стороною позивачки доведено наявність встановлених законом підстав для стягнення матеріальної шкоди, а саме: розмір такої шкоди, неправоміріність дій відповідачки та причинний зв`язок між неправомірними діями відповідачки та заподіяною шкодою, а тому з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки слід стягнути вищезазначений розмір матеріальної шкоди.
Крім цього, позивачка ОСОБА_1 в позовній заяві просить зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом демонтажу добудованої частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 , побудованої в порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
Щодо цієї вимоги позивачки суд зазначає, що відповідно до вимог статті 376 ЦК України, статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.
Отже, відповідно до вимог чинного законодавства визначено органи, які вправі звертатися до суду з вимогами про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості. Фізичні особи законом не уповноважені звертатися з такими позовами до суду.
Водночас суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власник, згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
Частиною 2 статті 383 ЦК України визначено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
У відповідності з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для задоволення негаторного позову необхідна одночасна наявність двох підстав: позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди; внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном.
Проте стороною позивачки не надано суду достатніх та переконливих доказів на підтвердження чинення відповідачкою їй перешкод у користуванні та розпорядженні своєю власністю, а також що внаслідок таких дій порушується її право володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй нерухомим майном.
Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 8 травня 2019 року № 76/79/19-22 такі перешкоди в праві позивачки володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй будинком не підтверджуються, хоча експертизою і встановлено невідповідність вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проведення будівельних робіт по реконструкції будинку без належним чином виготовленої проектно-дозвільної документації, станом на початок проведення даних робіт, а також невідповідність фактично виконаних будівельних робіт даним будівельного паспорта №41 від 31 липня 2018 року.
Така невідповідність, а також посилання свідка ОСОБА_14 на певні порушення вимог будівельних норм і правил при реконструкції будинку відповідачки за наявності підстав могли би бути предметом позову в порядку ст. 376 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з яким мають право звернутися до суду лише органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.
В своєму поясненні в судовому засіданні експерт Переймибіда В ОСОБА_15 . зазначив, що стіни будинку позивачки мають тріщини, але встановити, що ці тріщини є наслідком реконструкції будинку відповідачкою, виявилось неможливим.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 1 ст. 76 вищезазначеного Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 не представила суду належних доказів того, що проведені відповідачкою будівельні роботи спричинили її перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком ОСОБА_1 , які б слугували підставою для задоволення вимог позивачки про захист її права власності шляхом демонтажу добудованої частини житлового будинку.
Позивачкою ОСОБА_1 в даній справі понесені судові витрати в сумі 11 245 гривень 60 копійок (704,80+704,80+2 400+7 436).
Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У пунктах 1 - 4 частини третьої статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
З врахуванням таких вимог закону, враховуючи розмір судових витрат, понесених під час розгляду справи, обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, поведінку сторін під час розгляду справи, а також дії сторони відповідачки щодо врегулювання спору мирним шляхом, а тому у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивачки 2 500 гривень понесених судових витрат.
Керуючись ст.ст. 317, 321, 376, 391, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 12, 13, 76, 77, 141, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , поштовий АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 . в користь ОСОБА_1 , поштовий АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , 1 811 (одну тисячу вісімсот одинадцять) гривень 06 копійок заподіяної матеріальної шкоди внаслідок проведення реконструкції будинку.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за недоведеністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , поштовий АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 . в користь ОСОБА_1 , поштовий АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень понесених судових витрат.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складання повного судового рішення 13 березня 2020 року.
Суддя: В. І. Парфенюк