Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2020 Справа №607/13747/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицак Р.М.

за участю секретаря Бігун О.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання але не довше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2003 року, ухваленого у цивільній справі №2-141 стягнуто із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04 лютого 2003 року і до досягнення нею повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 їх із відповідачем спільна дочка ОСОБА_3 досягла повноліття і продовжує навчання на денній платній формі навчання у Вищому навчальному закладі «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна»», у коледжі «Освіта» у зв`язку із чим потребує матеріальною допомоги, яку відповідач як батько повинен надавати. Однак відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дочки, яка продовжує навчання. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов до суду відзив на позов, у якому останній вказує про невизнання позовних вимог, посилаючись на відсутність у нього фінансової можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку у вказаній сумі, щомісячно. В обґрунтування своїх тверджень вказує на те, що він за рішенням суду вже сплачує аліменти та з нього стягнуто витрати пов`язані з навчанням дочки понесені у 2019 - 2020 роках в сумі 9045, 00 грн., а також витрати в розмірі 1689, 70 грн. на оздоровлення дочки. Зауважив, що з 31.05.2018 року є інвалідом ІІІ групи в наслідок ураження опорно-рухового апарату та єдиним його доходом є пенсія по інвалідності в розмірі 856 грн., він продовжує лікування, вживає медикаменти та несе відповідно витрати, на підтвердження чого надав копії платіжних чеків. Також має на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2006 та 2008 року народження. З цих підстав позбавлений можливості знайти роботу та сплачувати аліменти.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, у якому заперечує проти викладених у відзиві відповідачем обставин. Зокрема позивачка вказує, що дочка навчається на денній формі, опинилася у скрутному матеріальному становищі. Вона не може самостійно забезпечити матеріально дочку, а саме оплачувати навчання вартістю 40 000 грн, проїзд до навчального закладу, оплату проживання, харчування, одягу, доступу до мережі Інтернет. Також, є необхідність у придбанні ноутбука, принтера та іншого забезпечення навчання дочки як студентки. Окрім цього, дочка ОСОБА_3 часто хворіє, потребує періодичного медичного огляду та лікування. З цих підстав, позивачка вважає, що відповідач будучи працездатним, може сплачувати аліменти в сумі 2000 грн. на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, а тому просить позов задовольнити.

08 грудня 2020 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання.

Судом встановлено:

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 30 серпня 2002 року Залозецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області України (актовий запис №17).

Згідно довідки про отримання аліментів № 9647 від 15.07.2020 року виданої Зборівським РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_1 отримувала аліменти від ОСОБА_2 за період з 01.03.2020 року по 30.06.2020 року згідно виконавчого листа № 2-141 від 13.02.2003 року виданого Зборівським районним судом Тернопільської області яким стягнуто аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04 лютого 2003 року і до досягнення нею повноліття

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка вступила у зареєстрований шлюб із ОСОБА_6 , змінивши прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданим 12 серпня 2006 року Відділом РАЦС Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу у позивачки народилася друга дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка сторін ОСОБА_3 досягла повноліття.

З довідки ОСББ «Ваш затишний дім» № 43 від 17.08.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно довідки №6114 виданої 20 липня 2020 року ОСОБА_3 , 2002 року народження навчається на 3 курсі денній формі навчання у Вищому навчальному закладі «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна»», у коледжі «Освіта» в м. Київ, за спеціальністю «Право», освітній ступінь «молодший спеціаліст», з терміном закінчення навчального закладу 30 червня 2021 року.

Згідно викладених у позові обставин, повнолітня дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки, у зв`язку із навчанням, позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно отримувати заробіток.

Відповідно до пункту 5.1 Договору про навчання № 50677 від 16 серпня 2017 року укладеного між навчальним закладом та ОСОБА_1 , для одержання освітніх послуг ОСОБА_3 , загальна вартість освітньої послуги, за весь строк навчання становить 40000 гривень. Згідно пункту 5.3 вказаного договору, замовник вносить оплату готівкою щомісячно.

З метою забезпечення дочки засобами для навчання, позивачем 03.12.2020 року було придбано ноутбук вартістю 13500 грн. та принтер вартістю 4000 грн., що підтверджується рахунком - фактурою № ШІ-0000045 від 03.12.2020 року. Позивачем ОСОБА_1 було оплачено проїзд ОСОБА_3 до м. Київ поїздом АТ «Укрзалізниці», що підтверджується наданим до матеріалів справи квитком сполученням Тернопіль - Київ, вартістю 145,65 грн.

Також, згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 08.09.2020 року у справі № 599/1394/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини позовні вимоги задоволено та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 жителя с. Загір`я Зборівського району на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 жительки АДРЕСА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1689, 70 грн пов`язаних з оздоровленням та 9045 грн пов`язаних з оплатою навчання у Вищому навчальному закладі «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна»», понесені у 2019 - 2020 роках. Рішення суду набрало законної сили 09.10.2020 року.

У вказаному рішенні зазначено, що в якості особливих обставин, що зумовлюють потребу у додаткових витратах, позивач вказує витрати на оздоровлення, лікування та на навчання дитини, посилаючись на те, що донька хворіє хронічними захворюваннями та потребувала додаткових затрат на оздоровлення та лікування, що стверджується довідками огляду лікарів та встановленими діагнозами, додаткові витрати на навчання пов`язані з оплатою навчання у Відкритому міжнародному університеті розвитку людини «Україна» понесені у 2019-2020 роках, що підтверджується договором № 50677 від 16 серпня 2017 року та відповідно до наданих позивачем копій квитанцій.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз: Вегетосудинна дистонія по гіпотонічному типу. Додаткова хорда в лівому шлуночку (довідка поліклінічного відділу педіатричного відділення № 1 Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні від 14.11.2019 року).

Згідно медичної карти амбулаторного пацієнта № 31166 від 29.10.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 29.10.2020 року зверталася для проведення медичного огляду, зазначено діагноз: ВСД по гіпотонічному типу. Додаткова хорда в лівому шлуночку. Видано довідку про стан здоров`я з наведеним вище діагнозом. Призначено прийняття ряду медикаментів, копії фіскальних чеків про придбання яких надано позивачем до матеріалів справи.

Також позивачкою долучено копії медичних документів на підтвердження стану здоров`я дочки від 24.07.2019 року та проходження нею оглядів 05.11.2019 року, 19.11.2019 року і лікування, а також копії рецептів окуліста і замовлень від 09.04.2019 року, 01.07.2020 року, чеків про придбання медикаментів необхідних для лікування ОСОБА_3 в період 2019 - 2020 років, довідку № 193 про тимчасову непрацездатність студента від 10.02.2020 року, довідку № 386 про тимчасову непрацездатність студента від 27.09.2019 року, довідку № 93 про тимчасову непрацездатність студента від 04.12.2020 року.

Згідно рахунків від 15.10.2019 року, 22.10.2019 року, 31.12.2019 року та 22.06.2020 року ТОВ «Медичної лабораторії» ОСОБА_1 оплачено проведення їй дослідження крові та діагностику, а також УЗД щитовидної залози, за яким встановлено діагноз: Вузловий зоб (а.с.24). 15.12.2020 року проведено аналіз у клінічній лабораторії та понесені витрати на придбання медикаментів згідно чеків від 22.12.2020 року.

Як вбачається з довідки серії АВ № 1072295 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду), чоловіку з яким позивач ОСОБА_1 перебуває на даний час у зареєстрованому шлюбі - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 призначено третю групу інвалідності довічно за загальним захворюванням. (а.с. 11).

Також, відповідачем ОСОБА_2 долучено довідку серії 12 ААБ № 475829 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду), згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 встановлена інвалідність третьої групи до 01.06.2021 року за загальним захворюванням та йому протипоказана важка праця і тривала ходьба.

Згідно довідки про доходи №1215 4128 4412 2216 виданої пенсіонеру ОСОБА_2 , він перебуває на обліку в Козівському об`єднаному управлінні ПФУ в Тернопільській області і отримує пенсію по інвалідності, загальна сума його доходу за період із 01 січня 2020 року по 31 жовтня 2020 року, становить 8338 гривень.

Довідкою №1016 виданою 10 листопада 2020 року Загір`янською сільською радою Зборівського району Тернопільської області ОСОБА_2 , 1980 року народження має на утриманні двоє дітей: дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Вказане також підтверджується копіями свідоцтв про народження відповідно серії НОМЕР_3 від 04.04.2006 року та серії НОМЕР_4 від 01.11.2008 року.

Як вбачається з довідки №1015 виданою 10 листопада 2020 року Загір`янською сільською радою Зборівського району Тернопільської області видної на підставі трудової книжки НОМЕР_5 (дата заповнення 19.11.2003р.) ОСОБА_2 , не працює з 14.12.2008 року по даний час.

Відповідач ОСОБА_2 , 1980 року народження проходив лікування у військово-медичному клінічному центрі західного регіону в м. Львів та згідно інформації начальника клініки ушкоджень. Діагноз: Наслідки вогнепального поранення шротом (31.12.2017) правого гомілково-ступневого суглоба і стопи, операцій (03.01.2018, 05.01.2018, 09.01.2018, 15.01.2018, 19.01.2018) етапних хірургічних обробок, (19.01.2018) перемонтажу та (24.07.2018) демонтажу АЗФ гомілка-стопа, (13.12.2018) кісткової аутопластики дефекту правої п`яткової кістки трансплантантом з обох клубових кісток у вигляді зрощених вогнепальних багатоуламкових переломів внутрішньої кісточки правої гомілки, таранної та п`яткової кісток правої стопи з наявністю металевих гвинтів та множинних сторонніх тіл (шроту), стійкої післятравматичної контрактури деформуючого артрозу правого гомілково-ступневого суглоба з помірним порушенням функції кінцівки. Рекомендовано: ЛФК, ходіння з ортезом, ряд медикаментів, процедури (ванночки) та санаторно-курортне лікування.

Згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів в період 2018 - 2019 років ОСОБА_2 проводив оплату за лікування та придбавав медикаменти у зазначений період, що вбачається з наданих копій фіскальних чеків аптечних пунктів м. Львів.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, з огляду на те, що повнолітня дочка сторін ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання за договором у Вищому навчальному закладі «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна»» та потребує матеріальної допомоги, враховуючи, що відповідач отримує стабільний дохід, беручи до уваги право повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, на матеріальну допомогу від батьків та з урахуванням стану її здоров`я, а також обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на повнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень, щомісячно, до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує розмір доходу відповідача, а також наявність у нього групи інвалідності, і те, що у відповідача на даний час на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Крім цього, судом береться до уваги розмір оплати за навчання спільної дочки сторін ОСОБА_3 , що складає 40000 гривень за весь курс навчання та вартість послуг за проживання її у м. Київ, необхідність забезпечення та лікування, а також обов`язок обох батьків утримувати свою дочку, яка продовжує навчання та, у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, а тому, суд приходить до переконання, що сума аліментів, яка підлягає стягненню із відповідача у вищевказаному розмірі щомісячно, буде достатньою для утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та співмірною можливостям та доходам відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, із відповідача у дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 89,141, 264, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 19 серпня 2020 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840,80 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 31 грудня 2020 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак