Провадження № 2-н/761/557/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О,А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

14.11.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду за заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

При цьому, як вбачається, заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника на її користь аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу і до повноліття дитини.

В свою чергу, положеннями ст. 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Разом з тим, згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п.п. 1, 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року № 14, перелік вимог, визначених частиною першою статті 96 ЦПК, які можуть розглядатися в порядку наказного провадження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З урахування вищевикладеного, суддя прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини не підлягає розгляду в наказному провадженні, оскільки нормами ст. 161 ЦПК України не передбачено видачі судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу і до повноліття дитини.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Києва.

Суддя: