12.03.2020 Єдиний унікальний № 371/88/20
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2- о /371/ 5/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миронівська района державна адміністрація Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду із вказаною заявою звернулася ОСОБА_1 та просила встановити факт належності державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,967 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, ДП резерву пай 66, кадастровий номер земельної ділянки :04:009:0019, серії КВ № 024971, виданого ОСОБА_1 Миронівською райдержадміністрацією Київської області 24 жовтня 2004 року.

Свої вимоги щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу мотивувала, тим що є власником земельної ділянки площею 0,967 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, ДП резерву пай 66, кадастровий номер земельної ділянки :04:009:0019. В Державному акті на право власності на земельну ділянку серії КВ № 024971, виданому Миронівською районною державною адміністрацією Київської області 24 жовтня 2004 року, її по-батькові « ОСОБА_2 » записане як « ОСОБА_3 ». Тобто при заповненні бланку Державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 024971 була допущена механічна помилка в написанні її по-батькові.

В судове засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до паспорту серії НОМЕР_1 виданого 18 грудня 1996 року Миронівським РВГУ МВС України в Київській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 15 липня 1966 року, було укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 10).

Відповідно до посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території посиленого радіоекоголігічного контролю категорії 4 серії НОМЕР_4 воно видане на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 12).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 № 9024971 він виданий ОСОБА_1 (а.с. 14).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_1 (а.с. 15-17).

Відповідно до списку громадян на виготовлення державних актів на право приватної власності на земельні частки (паї) із земель колективної власності на території Росавської сільської ради під номером АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_1 (а.с. 30-33).

Таким чином у матеріалах справи міститься достатньо доказів, які свідчать про те, що під час заповнення бланку Державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 024971 була допущена механічна помилка в написанні по-батькові заявника.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У окремому провадженні таким виступає охоронюваний законом інтерес, тобто у цьому виді провадження встановлюються обставини, від яких у конкретної особи може виникнути, змінитися або припинитися певне суб`єктивне право - юридичні факти. Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

На підставі викладеного суд вважає доведеним факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,967 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, ДП резерву пай 66, кадастровий номер земельної ділянки :04:009:0019, серії КВ № 024971, виданий заявнику ОСОБА_1 Миронівською райдержадміністрацією Київської області 24 жовтня 2004 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 95, 258-259, 263, 272, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Заяву задовольнити.

2.Встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,967 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, ДП резерву пай 66, кадастровий номер земельної ділянки :04:009:0019, серії КВ № 024971, виданий ОСОБА_1 Миронівською райдержадміністрацією Київської області 24 жовтня 2004 року.

3.На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук