справа № 570/3771/20
провадження № 2/570/1206/2020
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

покликаючись на наявність заборгованості зі сплати аліментів, позивач у поданій до суду 22 вересня 2020 року позовній заяві просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 32 155 грн. 06 коп. за період з 19 вересня 2014 року по 01 вересня 2020 року.

У відзиві відповідач просить у позові відмовити за недоведеністю. Пояснює, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Крім цього, просить суд врахувати, що у нього наявні боргові зобов`язання по споживчому кредиту перед АТ "Пумб", на його утриманні є ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_3 , 2018 р.н., він на даний час знаходиться у пошуках роботи.

У судовому засіданні позивач позов підтримала. Пояснила, що відповідач не у повному обсязі сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки, не доплачуючи 100-200 грн. щомісячно, а тому виникла заборгованість з їх сплати за період з 19 вересня 2014 року по 01 вересня 2020 року. Хоче, щоб чоловік терміново і в найкоротший час погасив вказану заборгованість. Стверджує, що на даний час чоловік щомісячно платить їй близько 2.5 тис. грн. аліментів.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з вказаних у відзиві підстав. Не заперечує, що у нього дійсно виникла заборгованість по сплаті аліментів, але аліменти він платив завжди щомісячно, інколи у неповному обсязі. Стверджує, що з липня по жовтень 2020 року ним було сплачено аліментів на загальну суму 6 000 грн., що підтверджується копіями квитанцій: він одночасно платить і щомісячні аліменти, і заборгованість. Суму, яка залишилася по заборгованості, він повністю погасить до Великодня 2021 року, якщо не виникне ніяка непереборна сила, а аліменти він платить регулярно. Позивач - мати дитини знає його обставини, але хоче суму заборгованості "всю і зараз".

Суд, заслухавши їх пояснення, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30 серпня 2009 року до 01 квітня 2013 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 2010 р.н., яка проживає з матір`ю.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2013 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2012 року і до повноліття дитини.

16 квітня 2013 року позивачу видані виконавчі листи, які звернуті нею до виконання до відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції і державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена сторонам.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18 лютого 2020 року змінено розмір аліментів, що був стягнутий з відповідача ОСОБА_2 і присуджено до стягнення аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , 2010 р.н., в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки-розрахунку розмір заборгованості по аліментах відповідача станом на 01 вересня 2020 року складає 32 155 грн. 06 коп., що не заперечується сторонами.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому аліменти відповідач повинен сплачувати від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Виходячи з аналізу норм ст.549 ЦК України та ст.196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав, визначені ч.2 ст.16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач у судовому засіданні пояснила, що, на її думку, обраний нею спосіб захисту буде сприяти виконанню рішення Рівненського районного суду Рівенської області від 18 лютого 2020 року і змусить відповідача погасити заборгованість зі сплати аліментів.

За наведених обставин правова позиція позивача є помилковою. Суд, аналізуючи встановлені обставини, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог позивача та про відсутність існування правових підстав для їх задоволення. Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що заборгованість зі сплати аліментів, яка існувала на час звернення позивача з позовом до суду, вже стягувалась в примусовому порядку відділом ДВС, а тому повторне стягнення такої заборгованості не призведе до ефективного захисту прав чи інтересів позивача, оскільки такі права та інтереси захищаються державою в особі відділу ДВС шляхом примусового стягнення аліментів.

Крім цього, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.7 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме та призведе до подвійного стягнення. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.263-265, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча по АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 /.

Відповідач: ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий по АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 /.

Повне судове рішення виготовлено 18 грудня 2020 року.

Суддя Кушнір Н.В.