Справа № 463/5354/19
Провадження № 2/463/281/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судового засідання: Онишкевича О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «№504» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів Львівської міської ради, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «№504», Львівського комунального підприємства «Дім» грошових коштів за заподіяну шкоду у розмірі 192 297,64 гривень, з яких 142 297,64 гривень майнова шкода, а 50 000 гривень моральна шкода.

Позов мотивує тим, що знаходячись 21 липня 2017 року близько 17:00-17:30 год. в салоні власного автомобіля «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1 , що був припаркований біля будинку АДРЕСА_1 , зазнав раптового удару по голові дахом свого ж автомобіля. В подальшому стало відомо, що внаслідок неналежного обслуговування вказаного будинку на автомобіль впала дерев`яна конструкція виходу на дах та конструктивні частини машинного приміщення ліфтової шахти будинку №59 на вул. Пасічній у м. Львові, внаслідок чого позивачу було спричинено значну шкоду здоров`ю та його автомобіль зазнав пошкодження. Вказує, що згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №5588/1 від 10 серпня 2017 року йому завдано матеріального збитку, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент настання пошкодження становить 140 247,64 гривень. Балансоутримувачем вищезазначеного будинку АДРЕСА_1 згідно з ухвалою Львівської міської ради №2606 від 16 листопада 2017 року є ЛКІІ «Дім». Також вказує, що Львівським апеляційним судом у справі №463/1073/18 йому було відмовлено у задоволенні позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з тим, що ЛКІІ «№504» не перебуває у процесі припинення, а ЛКП «Дім» не є правонаступником останнього. Окрім того просить стягнути компенсацію за заподіяння моральної шкоди за сприченені моральні страждання, що проявилась у тому, що через недбалість відповідачів йому було спричинено фізичний біль через отримані тілесні ушкодження, а також порушено його право власності пошкодженням належного йому автомобіля, також через необхідність перебування у лікарні у нього були порушені стосунки з оточуючими людьми. Розмір такої шкоди оцінює в сумі 50 000 гривень. Крім того, просить стягнути судові витрати у справі, витрати на експертизу та витрати на евакуацію автомобіля.

5 липня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовче засідання.

12 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив представника ЛКП «Дім» - Галаня В.М., відповідно до якого просив провадження у справі в частині ЛКП «Дім» закрити у зв`язку з тим, що на даний час є таке, що набрало законної сили рішення Львівського апеляційного суду між тими ж сторонами ( ОСОБА_1 ЛКП «Дім») про той самий предмет і з тих самих підстав.

16 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив директора ЛКП «№504» Ліпіцького І.М., відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . Зазначає, що твердження позивача про те, що згідно ухвали ЛМР №2606 від 16 листопада 2017 року ЛКІІ «Дім» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 не відповідає дійсності, оскільки у листі Личаківської РА ЛМР від 8 лютого 2020 року вказано, що цей будинок з 1 лютого 2018 року обслуговується ЛКП «Дім». Також зазначає, що всі квартири у даному будинку є у приватній власності, а отже й сам будинок є спільною сумісною власністю власників квартир у ньому. Вказує, що між ЛКП «№504» та співвласниками будинку немає жодного договору про утримання цього будинку на балансі, останнє надає мешканцям послуги згідно затвердженого переліку, перед яких такої, як «утримання на балансі» немає, а тому ЛКП «№504» не може відповідати за шкоду, завдану майном, власником якого ЛКП не є. Також вказує, що позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що шкода була заподіяна внаслідок неправомірних дій ЛКП «№504», доказу існування причинно-наслідкового зв`язку між ймовірними неправомірними діями відповідачів та заподіяною позивачу шкодою, а також взагалі жодним чином не доведена наявність вини ЛКП «№504» у заподіянні шкоди. Зазначає, що у позовній заяві не надано жодних доказів заподіяння позивачу моральних страждань саме в сумі 50 000 гривень, а також чому саме ЛКП «№504» повинно відшкодувати позивачу такі. Вказує, що позивач не надав жодних доказів того, що падіння частини даху сталося саме внаслідок його неналежного технічного стану, а не через силу стихії, оскільки в день, коли відбулась подія, буревієм було зірвано десятки дахів, дане явище мало масовий характер не залежний від волі людини.

28 серпня 2019 року на адресу суду надійшла заява голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Лозинського І. про закриття провадження у даній справі щодо вимог до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради та ЛКП «Дім» відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвалою суду від 5 листопада 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди закрито. Закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «№504» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Призначено справу до судового розгляду по суті.

16 січня 2020 року представником відповідача ЛКП «№504» - Галанем В.М. подано заяву про призначення судової автомобільно-товарознавчої експертизи, проведення якої просив доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. В судовому засіданні 16 січня 2020 року питання призначення експертизи залишено відкритим.

В судовому засідання 5 лютого 2020 року представник відповідача Львівської міської ради Гасюк Т.Б. заявив клопотання про закриття провадження у даній справі щодо вимог до Львівської міської ради відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвалою суду від 5 лютого 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до Львівської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року у справі призначено судову автомобільно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, а провадження у справі зупинено.

4 вересня 2020 року на адресу суду надійшов лист в.о. директора Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Бадейнова О.М., у якому вказано, що оскільки станом на 28 серпня 2020 року рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, відповідно до п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮ України від 8 жовтня 1998 року №53/5, ухвалу суду залишено без виконання.

У зв`язку з зазначеним ухвалою суду від 8 вересня 2020 року поновлено провадження у справі та призначено таку до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання 10 грудня 2020 року позивач не з`явився, представник позивача ОСОБА_2 , що діяв на підставі ордеру серії ЛВ №087806 від 22 січня 2019 року, подав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, відповідно до якої розглянути справу на підставі наданих доказів та пояснень, позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце його проведення не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності сторін у справі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши подані суду докази, суд приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 21 липня 2017 року близько 17:00-17:30 год. по вул. Пасічній, 59 у м. Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої відбулось падіння дерев`яної конструкції виходу на дах та конструктивні частини машинного приміщення ліфтової шахти будинку №59 по вул. Пасічній у м. Львові, внаслідок якої автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1 , отримав технічні пошкодження, а також ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження, діагностовано закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку у вигляді вегето-судинної нестійкості, забій м`яких частин тканин правого плеча, що утворились в салоні легкового автомобіля, що підтверджується медичними документами (а.с. 14-15, 20, 166-178).

Згідно з висновком №5588/1 експертного автотоварознавчого дослідження від 10 серпня 2017 року вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1 , на момент огляду, становить 140247,64 гривень. (а.с. 12-13). З даним висновком суд погоджується, оскільки такий проведений фахівцем у галузі автотоварознавчого дослідження.

Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди задано не з її вини.

Підставами відшкодування матеріальної шкоди є наявність складових елементів цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка; шкоди та її розмір; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Згідно з розділом 2 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №763 визначено, що технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків, яка включає в себе проведення планових та позапланових оглядів (п. 2.1 Правил).

Пункт 2.1.5 Правил передбачає, що періодичність проведення профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків наведена відповідно у додатках 2 та 3 Правил.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з ч. 2 п. 5, 6 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Отже, виходячи із наведених норм, саме виконавець послуг із утримання житлового будинку та прибудинкової території був зобов`язаний забезпечити якісне утримання житлового будинку, своєчасно вживати заходів по попередженню та уникненню аварійної ситуації, яка сталася, що призвело до пошкодження майна позивача.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 червня 2018 року у справі №463/1073/18, провадження № 2/463/1147/18, було частково задоволено аналогічний позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, пред`явлений до Личаківської РА ЛМР та ЛКП «Дім».

Водночас, постановою Львівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року у справі №463/1073/18, провадження №22-ц/811/598/18, вказане рішення Личаківського районного суду м. Львова скасовано та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

При цьому в своїй постанові Львівський апеляційний суд зазначив, що задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на лист Личаківської районної адміністрації № 33-415 від 8 лютого 2018 року та зазначив, що балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 є ЛКП «Дім» згідно ухвали ЛМР №2606 від 16 листопада 2017 року. Разом із тим, аварійна ситуація та пошкодження майна позивача мали місце 21 липня 2017 року, коли виконавцем послуг із утримання будинку та прибудинкової території зазначеного будинку було Львівське комунальне підприємство «№504».

У даній постанові Львівський апеляційний суд встановив, що згідно з ухвалою 11-тої сесії 7-го скликання Львівської міської ради за № 2606 від 16 листопада 2017 року «Про припинення ЛКП «№ 500», ЛКП «№ 504», ЛКП «№ 507», ЛКП «За Замком» шляхом приєднання та зміну назви ЛКП «№ 503» на ЛКП «Управитель», «з метою вдосконалення структури управління житловим господарством Личаківського району м. Львова, підвищення ефективності діяльності організацій, що займаються експлуатацією житлового фонду, та рівня обслуговування житлових будинків, керуючись ст. ст. 59, 60 Господарського кодексу України, ст. ст. 104-107 Цивільного кодексу України, … ст. ст. 4, 9, 15, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ухвалою міської ради від 13 липня 2006 № 108 «Про функціонування комунальних підприємств та управління корпоративними правами м. Львова», беручи до уваги рішення виконавчого комітету від 20 жовтня 2017 року №949 «Про доцільність припинення Львівських комунальних підприємств «№500», «№504», «№507», «За Замком», підпорядкованих Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради, шляхом приєднання, міська рада ухвалила: … 2. Припинити: … 2.2. Львівське комунальне підприємство «№504» шляхом приєднання до Львівського комунального підприємства «Дім». 3. Призначити головою комісії з припинення Львівських комунальних підприємств «№500», «№504», «№507», «За Замком» голову Личаківської районної адміністрації. 4. Встановити строк заявлення кредиторами своїх вимог два місяці з дати внесення рішення про припинення юридичної особи. 5. Доручити голові Личаківської районної адміністрації: 5.1. Затвердити склад комісії з припинення Львівського комунального підприємства «№500» шляхом приєднання до Львівського комунального підприємства «№503», припинення Львівського комунального підприємства «№504» шляхом приєднання до Львівського комунального підприємства «Дім», припинення Львівських комунальних підприємств «№507» та «За Замком» шляхом приєднання до Львівського комунального підприємства «Господар». 5.2. Затвердити порядок припинення Львівських комунальних підприємств «№500», «№504», «№507» та «За Замком» шляхом приєднання. 5.3. Забезпечити проведення процедури припинення юридичних осіб та реєстрації зміни назви Львівського комунального підприємства «503» на Львівське комунальне підприємство «Управитель» згідно з вимогами законодавства України. Відповідальний: голова Личаківської районної адміністрації».

Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - Львівського комунального підприємства «№504», , відомості про перебування юридичної особи у процесі припинення; відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог; дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення; дані про юридичних осіб-правонаступників: повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб-правонаступників, їх ідентифікаційні коди, - відсутні, тобто, ЛКП «№504» не перебуває у процесі припинення.

Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - Львівського комунального підприємства «Дім», , дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа відсутні, тобто, відповідно до Єдиного державного реєстру ЛКП «Дім» не є правонаступником ЛКП «№504».

Таким чином, ухвала міської ради за №2606 від 16 листопада 2017 року як ненормативний індивідуально-правовий акт повною мірою не реалізована/не виконана.

Враховуючи наведене, Львівський апеляційний суд зазначає, що у суді першої інстанції позивачем не було замінено неналежного відповідача ЛКП «Дім» на належного - ЛКП «№504» та не було залучено до участі у справі голову комісії з припинення ЛКП «№504» - голову Личаківської районної адміністрації. Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо пред`явлення позову до належного відповідача ЛКП «Дім» та передчасно частково задовольнив позовні вимоги. Водночас, зазначені позивачем суб`єкти правовідносин не повинні відповідати за вказаним цивільним позовом, тоді як належним відповідачем є відповідне підприємство, визначене наведеними вище нормами матеріального і процесуального права.

Вказана постанова Львівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року у справі №463/1073/18, провадження №22-ц/811/598/18, набрала законної сили, а тому на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені нею доказування не потребують, відтак ЛКП «№504» є належним відповідачем у справі, та саме з нього слід стягнути збитки, завдані позивачу.

На час ухвалення судового рішення дані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо припинення юридичної особи ЛКП «№504» та юридичних осіб, правонаступником яких є ЛКП «Дім» в порівнянні з постановою Львівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року не змінились, зокрема відомості про перебування ЛКП «№504» у процесі припинення відсутні, також відсутні дані про юридичних осіб, правонаступником яких є Львівське комунальне підприємство «Дім».

Щодо розміру матеріального збитку, то висновком №5588/1 експертного автотоварознавчого дослідження від 10 серпня 2017 року встановлено вартість матеріального збитку позивачу внаслідок пошкодження його авто, що становить 140247,64 гривень. Крім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати на оплату вартості проведення експертного дослідження - 1500 гривень та за оплату вартості евакуації автомобіля - 550 гривень, підтверджених наданими документами (а.с. 8, 13), що в сумі становить 142297,64 грн.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то такі слід також задоволити частково. Слід визнати обґрунтованими мотиви спричинення такої шкоди позивачу, оскільки останній, керуючи автомобілем, зазнав страждань внаслідок пошкодження здоров`я, так як перебував тривалий час на лікуванні. Крім того, позивач зазнав душевних страждань внаслідок пошкодження автомобіля та порушення нормальних життєвих зв`язків. Однак, на думку суду слід визнати необхідною і достатньою суму моральних збитків у розмірі 5000 гривень за спричинену моральну шкоду.

Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Ухвалюючи рішення у справі суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вирішує питання судових витрат. Судові витрати підтверджені документально на момент ухвалення рішення суду складаються з судового збору в розмірі 1422,97 гривень (а.с. 6), а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в сумі 1053 гривень, що становить 74 відсотки позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, ст. ст. 15,16, 22, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд -

ухвалив:

ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «№504» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «№504» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 142297 (сто сорок дві тисячі двісті дев`яносто сім) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки та 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, а також судові витрати в розмірі 1053 (одна тисяча п`ятдесят три) гривень.

В задоволенні решти вимоги відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Львівське комунальне підприємство «№504», місцезнаходження: 79038, м. Львів, вул. Пасічна, 64, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20822365.

Суддя: Стрепко Н.Л.