КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Коцюрби О.П., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Українця В.В.,-

встановив:

У грудні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» фактично отриману суму кредитних коштів у розмірі 7 533 грн 35 коп. та 1 921 грн 00 коп. судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні процентів та пені, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що з відповідача підлягає стягненню фактично отримана сума кредитних коштів.

Відмовляючи у задоволенні інших позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач була ознайомлена саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов та правил, і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету від 15 липня 2011 року про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Крім того анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Рішення суду оскаржується лише в частині відмови у стягненні процентів та пені.

Встановлено, що 15 липня 2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якої отримала платіжну картку «Універсальна».

23 січня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8 776 грн 84 коп.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов, банк зазначив, що відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором від 23 січня 2015 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13 листопада 2019 року становить 25 125 грн 11 коп., з яких:

- 7 533 грн 35 коп. - заборгованість за кредитом;

- 5 541 грн 69 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 0 грн 00 коп. - заборгованість за комісією;

- 12 050 грн 07 коп. - заборгованість за пенею.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 2.1. генеральної угоди сторони погодили, що кредит в сумі 8 776 грн 84 коп. надається на строк 24 місяці, з 23 січня 2015 року по 31 січня 2017 року, зі сплатою процентів у розмірі 1,5 % на місяць. Погашення заборгованості здійснюється шляхом внесення у період з «1» по «25» число кожного місяця, щомісячного платежу у розмірі 439 грн 19 коп.

Пунктом 2.2. генеральної угоди передбачено, що згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків повернення заборгованості зазначених у цій генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобов`язанням строк яких не настав, строком повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1 070 грн 04 коп.

Отже, сторони змінили строк виконання основного зобов`язання, передбачивши у п. 2.2. угоди, що у випадку несплати позичальником заборгованості, банк достроково стягує всю суму кредиту.

Згідно наданого банком розрахунку, ОСОБА_1 у лютому 2015 року не здійснила щомісячний платіж, а тому строк повернення усього кредиту настав на 32 день з моменту виникнення порушення, тобто з 29 березня 2015 року. Саме з цього часу банк втратив можливість нараховувати проценти за користування кредитними коштами.

З огляду на це, позовні вимоги банку в частині стягнення процентів починаючи з 25 березня 2015 року не підлягають задоволенню.

Разом з тим позовні вимоги в частині стягнення процентів у період з січня по лютий 2015 року в розмірі 294 грн 01 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Протилежний висновок суду є помилковим.

Пунктом 2.8. генеральної угоди передбачено, що при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та Правилах за кожний день прострочення.

Колегія суддів не знаходить підстав для стягнення пені, оскільки сторони у договорі передбачили її стягнення з посиланням на Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які в свою чергу, відповідачем підписані не були.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумілавідповідач, була ознайомлена і погодилася з ними, підписуючи генеральну угоду та приєднуючись до Умов та Правил надання продукту кредитних карт, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в угоді домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 08 липня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог, постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Рішення суду в частині стягнення фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 7 533 грн 35 коп. не оскаржується.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за процентами у розмірі 294 грн 01 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 11 грудня 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.П. Коцюрба

С.Г. Музичко