Справа № 750/9251/20
Провадження № 2/750/2088/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

13.10.2020 позивач звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії та просить на підставі статей 22,1166, 1173, 1174 ЦК України зобов`язати виконавчий комітет Чернігівської міської ради відновити майнові права та законні інтереси позивача шляхом вчинення дій щодо надання позивачеві житла, а саме квартири з параметрами, що відповідають параметрам квартири у будівлі по АДРЕСА_1 (в тому числі по територіальному розміщенні у районах міста Чернігова): загальна площа 32,1 кв.м., житлова площа 20,2 кв.м., кількість кімнат - 2, - в обмін на квартиру АДРЕСА_2 .

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, 30.11.2020 подав письмовий відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що 12 грудня 2016 року стався обвал за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі п 1.3 Статуту КП „Новозаводське" Чернігівської міської ради власником підприємства є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Підприємство знаходиться у підпорядкуванні управління житлово-комунального-господарства міської ради.

Повноваження виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо управління КП „Новозаводське" Чернігівської міської ради визначені п. 6.3. Статуту підприємства, і обмежуються виключно: внесення змін та доповнень до Статуту Підприємства; прийняття рішення про розподіл за результатами діяльності прибутку Підприємства; прийняття рішення про вчинення Підприємством правочинів та укладання договорів, що відповідають хоча б однієї з наведених нижче ознак: передбачають придбання Підприємством майна (відчуження Підприємством майна), надання послуг (замовлення надання послуг) вартістю, що перевищує 2 500 000 (два мільйони п`ятсот тисяч) гривень; передбачають виконання Підприємством робіт (замовлення Підприємством виконання робіт) вартістю, що перевищує 2 500 000 (два мільйони п`ятсот тисяч) гривень; передбачають залучення Підприємством інвестицій або здійснення Підприємством інвестицій вартістю, що перевищує 2 500 000 (два мільйони п`ятсот тисяч) гривень; передбачають передачу нерухомого майна та (або) транспортних засобів Підприємства у тимчасове користування, позику (позичку), лізинг або передачу прав на нерухоме майно та (або) транспортні засоби незалежно від вартості такого майна (майнових прав); передбачають укладення Підприємством договорів спільної діяльності (простого товариства) незалежно від вартості вкладів сторін; передбачають укладення Підприємством будь-яких договорів поруки (гарантії), за якими Підприємство приймає на себе обов`язок нести відповідальність за виконання зобов`язань перед третіми особами, а також договорів застави майна Підприємства незалежно від вартості таких зобов`язань або вартості майна; передбачають укладення Підприємством будь-яких договорів банківського кредиту, на суму, що перевищує 1 000 000,00 грн. (один мільйон гривень); передбачають випуск, придбання або відчуження Підприємством цінних паперів, незалежно від вартості таких зобов`язань; затвердження граничної чисельності працівників підприємства, в тому числі його структурних підрозділів.

Прийняття рішення виконавчим комітетом Чернігівської міської ради про вчинення Підприємством правочинів та укладання договорів, які містять ознаки, визначені у п. 6.3. Статуту підприємства здійснюється шляхом прийняття рішення про надання дозволу на їх укладення за зверненная комунального підприємства.

КП „Новозаводське Чернігівської міської ради не зверталось до відповідача із відповідним зверненням щодо надання дозволу на фінансування робіт з реконструкції зруйнованої частини та капітального ремонту будівлі.

Чернігівською міською радою, що не заперечується позивачем, були виділені кошти з міського бюджету для реконструкції зруйнованої частини та капітального ремонту будівлі по АДРЕСА_1 .

Для проведення робіт з реконструкції зруйнованої частини будівлі за адресою: АДРЕСА_1 управління капітального будівництва міської ради відповідно до вимог ст. 29 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" звернулося до виконавчого комітету міської ради для отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки.

Надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, які є складовою частиною вихідних данних для проектування об`єктів містобудування відповідно до положень ст. 14 Закону України „Про основи містобудування" та ст. 31 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" є компетенцією виконавчого комітету міської ради.

Таким чином, прийняття виконавчим комітетом Чернігівської міської ради рішення від 03.02.2017 № 46 „Про затвердження і надання містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок" було прийнято з метою реалізації повноважень, визначених чинним законодавством.

Як встановлено судом, станом на грудень 2016 року і на сьогодні у будинку за адресою: АДРЕСА_1 налічується 98 особових рахунків по АДРЕСА_1 , з них 83 приміщення перебувають у приватній власності громадян внаслідок приватизації та на підставі цивільно-правових договорів (договір купівлі- продажу, договір дарування), спадкування, що становить 85 відсотків. І тільки 15 особових рахунків по приміщенням перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Чернігова.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитку. Допоміжні приміщення передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Згідно із пунктом 4 статті 24 Статуту територіальної громади міста Чернігова власники квартир і квартиронаймачі зобов`язані використовувати приміщення житлових будівель за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, при виявленні пошкодження у квартирі вживати заходи щодо їх усунення власними силами або силами підприємства, що обслуговує житло.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України „Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Статтею 5 зазначеного Закону визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Статтею 7 цього Закону визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, до яких зокрема належать: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Таким чином, згідно вимог чинного законодавства обов`язок щодо утримання спільного майна у належному технічному стані покладається і співвласників житлового будинку, до яких належить і позивач.

ОСОБА_1 власником кімнати № НОМЕР_1 та частини приміщень спільного користуванн. відповідно до договору купівлі-продажу від 05 грудня 2011 року.

Згідно із пунктом 1.5 зазначеного договору купівлі-продажу відчужувана квартира оглянута покупцем. Недоліків, які перешкоджають використанню квартири за цільовим призначенням, на момент огляду не виявлено. Претензій до продавців, щодо якісних характеристик відчужуваної квартири покупець не має. Відповідно до пункту 3.3 цього договору вона прийняла цю квартиру у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень. На час придбання квартири АДРЕСА_3 претензій до технічного стану будівлі, як майбутній співвласник спільного майна позивач не мав, про що свідчить підписання договору купівлі-продажу від 05 грудня 2011 року.

Державним підприємством „Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій" було надано звіт про науково-технічну роботу „Оцінка технічного стану та експлуатаційної придатності будівельних конструкцій житлового будинку по АДРЕСА_1 і розроблення рекомендацій щодо відновлення зруйнованих конструкцій та подальшої експлуатації будинку". У вказаному звіті зазначено, що за результатами проведеної роботи встановлена можливість відновлення будівлі при умові виконання Розділу рекомендацій цього звіту. В подальшому з урахуванням всіх рекомендацій НДІ проектреконструкціїя „Чернігівцивільпроектреконструкція" було розроблено проект по об`єкту „Капітальний ремонт будівлі по АДРЕСА_1". Вказаний проект отримав позитивний висновок ТОВ „Сіверексперт" та Чернігівською міською радою було прийнято рішення, згідно якого управлінню капітального будівництва Чернігівської міської ради виділені кошти на капітальний ремонт будівлі по АДРЕСА_1 .

16 серпня 2017 року тендерний комітет управління капітального будівництва Чернігівської міської ради оголосив відкриті торги по об`єкту „Капітальний ремонт будівлі по АДРЕСА_1".

Однак після закінчення торгів та визначення переможця, підрядник не зміг приступити до його проведення, оскільки ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2016 року на будинок по АДРЕСА_1 накладено арешт.

Виконавчий комітет Чернігівської міської ради не є учасником справи № 751/4792/17, а тому не наділений жодними процесуальними правами щодо вчинення будь-яких дій в рамках розгляду цієї справи. Разом з тим, у зазначеному кримінальному провадженні (№0000229) потерпілим визнано Чернігівську міську раду, представник якої неодноразово звертався з клопотаннями про зняття арешту із зазначеної будівлі, підтвердженням чого є наступне.

З Ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 січня 2018 року (справа 751/4792/17) вбачається, що представник Чернігівської міської ради заявив клопотання про скасування арешту, накладеного на гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 та було відмовлено у клопотанні щодо зняття арешту.

З Ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2018 року (справа 751/4792/17) вбачається, що частина мешканців заявили клопотання про зняття арешту, накладеного на гуртожиток по АДРЕСА_1 . У заявленому клопотанні було відмовлено.

З Ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 червня 2018 року (справа 751/4792/17) вбачається, що управлінням капітального будівництва Чернігівської міської ради було заявлено клопотання про скасування арешту, накладеного на гуртожиток по АДРЕСА_1 . У заявленому клопотанні було відмовлено.

З метою реалізації реальних та потенційних можливостей у сфері забезпечення мешканців непридатного для проживання та застарілого житлового фонду доброякісним житлом 04 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було прийнято рішення за № 494 «Про погодження проекту Програми сприяння забезпечення новим житлом мешканців непридатного для проживання та застарілого житлового фонду міста Чернігова на 2019-2023 роки».

26 жовтня 2018 року відповідно до зазначеного вище рішення відповідача Чернігівською міською радою було прийняте рішення за № 35/УІІ-4 «Про затвердження Програми сприяння забезпечення новим житлом мешканців непридатного для проживання та застарілого житлового фонду міста Чернігова на 2019-2023 роки».

Умова щодо отримання згоди всіх мешканців будинку, що належить до застарілого житлового фонду, передбачена Законом України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду». Саме цей закон визначає відселення власників (наймачів) жилих (нежилих) приміщень будинків, що реконструюються, здійснюється за умови згоди цих власників (наймачів) відповідно до договорів, які інвестор-забудовник укладає з кожним власником (наймачем) цих приміщень.

Відповідно до ст. 12 зазначеного Закону відселення власників (наймачів) жилих (нежилих) приміщень будинків, що реконструюються, здійснюється за умови згоди цих власників (наймачів) відповідно до договорів, які інвестор-забудовник укладає з кожним власником (наймачем) цих приміщень.

Після затвердження Чернігівською міською радою Програми сприяння забезпечення новим житлом мешканців непридатного для проживання та застарілого житлового фонду міста Чернігова на 2019-2023 роки вона проходила відповідне погодження у Антимонопольному комітеті України відповідно до вимог Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання». Після отримання у липні 2019 року висновків та рекомендацій уповноваженого органу управлінням архітектури та містобудування Чернігівської міської ради було розроблено Положення про конкурсний відбір інвесторів забудовників для участі в Програмі сприяння забезпечення новим житлом мешканців непридатного для проживання та застарілого житлового фонду міста Чернігова на 2019 - 2023 роки. Після проходження процедури, передбаченої Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», виконавчим комітетом Чернігівської міської ради прийнято рішення «Про затвердження Положення про конкурсний відбір інвесторів забудовників для участі в Програмі сприяння забезпечення новим житлом мешканців непридатного для проживання та застарілого житлового фонду міста Чернігова на 2019 - 2023 роки» № 103 від 05.03.2020.

Відділом квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради відповідно до Програми проведена робота на предмет згоди мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_1 на участь у цій Програмі.

Згідно з інформації, наданої відділом квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради, станом на 16 листопада 2020 року згоду на участь у Програмі надано 97 % власників і наймачів (95 сімей), отже реалізувати положення цієї Програми на даний час не має можливості, враховуючи норми чинного законодавства.

По трьох приміщенням згода надана, але частково, у зв`язку з тим, що спадкоємці не можуть оформити спадок через арешт будівлі по АДРЕСА_1 . Як зазначалося вище, проти зняття арешту виступають самі ж мешканці будинку, а отже, в діяннях відповідача відсутні ознаки бездіяльністі.

Більш того, відповідачем утворено комісію для реалізації Положення про конкурсний відбір інвесторів - забудовників для участі в Програмі сприяння забезпечення новим житлом мешканців непридатного для проживання та застарілого житлового фонду міста Чернігова на 2019-2023 роки.

Згідно протоколу № 1 засідання комісії від 01.07.2020 року погоджено попередньо визначений об`єкт конкурсу - АДРЕСА_1 .

Разом з тим, комісія доручила КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради підготувати обґрунтування розмірів земельної ділянки та її цільового призначення, отримати згоду власників та користувачів земельних ділянок на вилучення.

Окремо комісія звернула увагу щодо законності будівництва, яке здійснюється за адресою по АДРЕСА_4 . Доручено ДАБІ провести перевірку на дотримання вимог містобудівного законодавства.

Одночасно, Чернігівська міська рада звернулася з позовом до Новозаводського районного суду м. Чернігова про зобов`язання звільнити самовільно зайнятих земельних ділянок, що належить територіальній громаді міста Чернігова та є суміжною з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_4 шляхом знесення розміщеного на них самочинно збудованого незавершеного будівництвом житлового будинку.

Таким чином, відповідач та структурні підрозділи Чернігівської міської ради вчиняють всіх необхідним дій в межах повноважень для реалізації зазначеної Програми та поліпшення житлових умов мешканців будинку по АДРЕСА_1 .

Щодо виконання повноважень, визначених Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року № 189.

Рішенням Чернігівської міської ради від 19 червня 2002 року «Про визначення повноважень, які здійснюють районні в місті ради та їх виконавчі органи» у відповідності до ст. 140 Конституції України та статті 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада визначила обсяг повноважень Деснянської та Новозаводської районних у м. Чернігові рад та їх виконавчих органів. Відповідно до зазначеного рішення Чернігівська міська рада делегувала районним у м. Чернігові ради власні повноваження, в тому числі: в галузі житлово-комунального господарства: здійснення відповідно до законодавства відповідно до законодавства контролю за належністю експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, за технічним станом, використання та утримання інших об`єктів нерухомого майна усіх форм власності; підготовку пропозицій про скасування даного дозволу на експлуатацію об`єктів у разі порушення екологічних норм, санітарних правил, інших вимог (п. 1.4.7); В галузі будівництва: обстеження технічного стану та визначення проценту зносу житлових будівель, а також сум компенсацій за домоволодіння, що підлягають знесенню (1.5.2).

З метою зазначених повноважень при виконкомах районних рад створюються комісія по визначенню технічного стану житлових приміщень та будинків.

Враховуючи вищезазначене, обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання належало до повноважень комісії по визначенню технічного стану житлових приміщень та будинків Новозаводської районної у м. Чернігові ради, а не виконавчого комітету Чернігівської міської ради.

В обгрунтування вимог щодо права позивача на отримання від виконавчого комітету Чернігівської міської ради 2-кімнатної квартиризагальною площею не менше ніж 32.1 кв. м., житловою площею не менше ніж 20.2 кв. м. позивач посилається на норми статей 110, 112 та 113 ЖК УРСР.

Разом з тим, дані норми містяться у главі 2 ЖК УРСР «Користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду» .

Відповідно до ст. 110 ЖК УРСР громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом; будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий.

Згідно ст. 113 ЖК УРСР надаване громадянам у зв`язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам статті 50 цього Кодексу. Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. Якщо наймач або член сім`ї, що проживає разом з ним, має право на додаткову жилу площу і фактично користується нею, жиле приміщення надається з урахуванням норми додаткової жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого за розміром, ніж це передбачено для надання жилого приміщення в даному населеному пункті, виселюваному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру.

Таким чином зазначені норми регулюють відносини, пов`язані з відселенням з державного або громадського житлового фонду. Позивач, як зазначалося вище, є власником квартири АДРЕСА_2 , а тому на нього дія цих норм не розповсюджується.

Разом з тим, Глава 6 ЖК УРСР «Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду» містить норму, яка визначає обов`язки власника по забезпеченню схоронності жилого будинку (квартири).

Відповідно до ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Проте незважаючи на те, що 83 з 98 приміщень у будинку по АДРЕСА_1 перебувають у приватній власності громадян, виконавчий комітет Чернігівської міської ради взяв на себе зобов`язання щодо розселення мешканців.

Спочатку їх було розселено до готелів міста «Придеснянський» і «Профспілковий», потім до гуртожитків навчальних закладів (180 осіб).

Щорічно виконавчим комітетом Чернігівської міської ради приймається рішення «Про укладення договорів» ( наприклад рішення ВК від 12 грудня 2017 року № 555), що дає можливість відповідачу укладати договори з установами та організаціями, які є балансоутримувачами гуртожитків, на тимчасове проживання потерпілих з будинку АДРЕСА_1 .

Позивач стверджує, що оплачуючи за проживання у цих гуртожитках, відповідач підтверджує визнання своєї вини у обвалі, але це хибне твердження.

Відповідно до статті 16 Статуту територіальної громади міста Чернігова соціальний захист населення вважається найважливішим пріоритетом діяльності органів місцевого самоврядування. Соціальний захист забезпечується бюджетним фінансуванням. Міська рада може здійснювати додаткові заходи соціального захисту тих чи інших груп населення, що повинно підтверджуватися бюджетним фінансуванням.

На даний час у гуртожитках міста Чернігова, а саме за адресами: АДРЕСА_6 , проживає 138 осіб, за їх проживання сплачує виконавчий комітет Чернігівської міської ради.

Підставою заявленого позову позивач визначив норми ст. 22, 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Особливості відшкодування шкоди, завданої у результаті виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, відповідно, мали статус учасників такого банку, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Оскільки позивач підставою заявленого позову визначив норми права, які регулюють відшкодування майнової шкоди та збитків, тому враховуючи вище викладене, позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про зобов`язання надати позивачеві житло, а саме квартиру з параметрами, що відповідають параметрам квартири у будівлі по АДРЕСА_1 з підстав заявлених позивачем задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута