ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/537/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-4967/10 Категорія: на ухвалу Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя-доповідач)

Суддів Карпенко О. В., Василенко Л. І.

За участю секретаря Анкудінова О.І.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»;

стягувач : ПАТ «ОТП Банк»;

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2019 року, постановлену під головуванням судді Мельник І. О. у Соснівському районному суді м. Черкаси 30.09. 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

в с т а н о в и в :

12 вересня 2019 року заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось в суд із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

В обґрунтування заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» вказує, що Соснівський районний суд м. Черкаси 14.10.2010 року ухвалив рішення по справі № 2-4967/10 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в м. Черкаси заборгованість за кредитним договором.

Заявник зазначає, що станом на 30.08. 2019 року у Соснівському відділі ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області з метою примусового виконання рішення суду, відкрито виконавче провадження № 49475794 стосовно боржника ОСОБА_1 .

Між Банком та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 31.01.2018 року укладено договір факторингу, зокрема, за зазначеним вище кредитним договором.

Згідно вимог договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 , в зв`язку з чим, заявник просить замінити стягувача - ПАТ « ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ « Фінансова компанія « Довіра та Гарантія» у справі № 2-4967/10.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні - задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «ОТП Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні № 49475794 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4967/10 за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10.2010 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в м. Черкаси заборгованості за кредитним договором у розмірі 16728,05 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ до гривні на час розрахунку становить 7,9259 грн. за 1 дол. США та складає 132584,85 грн.; заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам складає 341,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2703,29 грн.; заборгованість по нарахованій пені 1028,46 грн. та штраф за прострочення боргових зобов`язань в сумі 75 грн., всього в сумі 136 391,60 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 посилається в апеляційній скарзі, що ухвала суду є такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на ознаки кримінального злочину, не зробив відповідних висновків.

25 березня 2011 року Соснівським РВ УМВС було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, де скаржник визнаний потерпілим. На даний час кримінальним провадженням від 17. 04. 2014 року продовжується досудове слідство за ч. 3 ст. 190 КК України щодо працівників «ОТП Банк».

В ухвалі судом вказано, що між «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 31.01.2018 року укладено договір факторингу, а в ухвалі зазначено «ОТП Банк» та «Факторинг Україна». Листом від 12. 12. 2017 року АТ ОТП Банк повідомляє, що 18. 03. 2011 року відбувся продаж кредитного портфелю ТОВ « ОТП Факторинг Україна», і банк з того моменту не має відношення до вказаного договору з боргом.

На думку скаржника, не зважаючи на те, що вступило у законну силу рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10. 2010 року, відкрито провадження 09.09. 2011 року, але на його адресу надійшла досудова вимога від ОТП « Факторинг Україна», то це він вважає, доводить, що кредитний портфель було продано ТОВ ОТП « Факторинг Україна», а особи з даної організації скоюють неправомірні дії. ТОВ « Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подала до суду заяву про заміну стягувача лише через 1 рік 8 місяців після придбання вказаного боргу, що заявник вважає порушенням.

ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2019 року. Постановити окрему ухвалу, стосовно порушення вимог законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, на підставі вимог п. п. 8, 11 ст. 262 ЦПК України.

03 березня 2020 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу директора ТОВ «ФК» Довіра та Гарантія» Правника О. П. Вх. № 2291/2 Вх.

У відзиві директор ТОВ « ФК» Довіра та Гарантія» Правник О. П. вказує, що не погоджуються із апеляційною скаргою, а ухвалу суду вважає законною та обґрунтованою.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначається, що рішення суду щодо стягнення заборгованості набрало законної сили та має бути виконаним.

31 січня 2018 року ТОВ « ОТП Факторинг Україна» - правонаступник стягувача ПАТ « ОТП Банк» ( згідно з п. п. 2.1. та 3.1. Договору факторингу), та ТОВ « ФК Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу.

Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, право грошової вимоги за кредитним договором № CL F02/069/2008 від 09.09. 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», перейшло до ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» (через проміжного правонаступника ТОВ « ОТП Факторинг Україна») у виконавчому провадженні № 49475794.

На думку директора ТОВ « ФК» Довіра та Гарантія» Правника О.П., в ухвалі судом правильно встановлено всі обставини, за яких відбулася заміна стягувача у виконавчому провадженні, а також всіх осіб, причетних до даного процесу. Ухвала суду не є виконавчим документом, тому на неї не розповсюджуються вимоги ст. 4 Закону України « Про виконавче провадження». Зміст ухвали повністю відповідає вимогами ст. 260 ЦПК України.

Стосовно викладеної в апеляційній скарзі інформації про кримінальне провадження, в якому потерпілим є ОСОБА_1 , а також іншої хаотичної інформації та скарг щодо обставин виконавчих проваджень з виконання рішення суду, то, на думку представника ТОВ « ФК» Довіра та Гарантія», вказані обставини не стосуються предмету заяви про заміну сторони виконавчого провадження, окресленого нормами ст. 442 ЦПК України, тому ніяким чином не відміняють обов`язковість виконання рішення суду й не заважають заміні стягувача у виконавчому провадженні № 49475794. Звинувачення у вчиненні злочину судом, та іншими особами, причетними до судового процесу із заміни сторони виконавчого провадження, викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, є надуманими, не мають жодних законних та розумних підстав, тому не підлягають задоволенню.

Директор ТОВ « ФК» Довіра та Гарантія» Правник О. П. просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 , який з`явився в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції про заміну сторони у виконавчому провадженні відповідає вищевказаним вимогам закону.

Задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заяви, пославшись, що внаслідок укладення договору факторингу відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»» набула статусу нового кредитора / стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання рішення 14.10.2010 року у справі № 2-4967/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 і на цій підставі суд зробив висновок, що заява підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає, що судом першої інстанції дотримано вимоги чинного законодавства при постановленні оскаржуваної ухвали, не допущено порушення норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10.2010 по справі № 2-4967/10 позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в м. Черкаси заборгованість за кредитним договором 16728,05 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ до гривні на час розрахунку становить 7, 9259 грн. за 1 дол. США та складає 132584,85 грн.; заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам складає 341,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2703,29 грн.; заборгованість по нарахованій пені 1028,46 грн. та штраф за прострочення боргових зобов`язань в сумі 75 грн., а всього в сумі 136 391,60 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СL-F 02/069/2008 від 09 вересня 2008 року звернуто стягнення на предмет застави на користь ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ « ОТП Банк » в м. Черкаси на автомобіль марки КІА Cerato 1/65 МТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2008, колір чорний, кузов № НОМЕР_2 - легковий седан-В, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а кошти отримані від реалізації предмета застави направлено для погашення загальної заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в м.Черкаси по кредитному договору № СL-F 02/069/2008 від 09 вересня 2008 року та застосовано спосіб реалізації предмета застави автомобіля марки КІА Cerato 1/65 НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску-2008, колір чорний, кузов № НОМЕР_2 - легковий седан- НОМЕР_4 , шляхом продажу ПАТ «ОТП Банк» з правом укладання від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою будь-якою особою-покупцем та надання ПАТ «ОТП Банк» всіх повноважень продавця ( в тому числі, але не виключно : з правом зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, отримання дублікатів реєстраційних документів на даний автомобіль, здійснення будь-яких платежів за продавця), необхідних для здійснення такого продажу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в м. Черкаси судові витрати в сумі 1484 грн. ( а. с. 74 76).

12 вересня 2019 року заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся в суд із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні ( а. с. 109 - 110).

Між ТОВ «ОТП Факториг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 31.01.2018 року було укладено договір факторингу.

Згідно п. 1.1. даного договору клієнт передає ( відступає) фактору право грошової вимоги, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, стає кредитором за кредитним договором.

Відповідно до п. 1. 2. договору факторингу, фактор здійснює фінансування клієнта шляхом передачі грошових коштів в розпорядження клієнту за відступлення прав вимоги за плату, відповідно до умов цього договору( а. с. 111 113).

Згідно даних з витягу до додатку № 1 до договору факторингу право грошової вимоги за кредитним договором № СL-F02/069/2008 від 09.09.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» ( а. с. 115).

Відповідно до копії акту № 1 приймання передачі реєстру боржників до договору факторингу від 31 січня 2018 року, то даний Акт складений на виконання умов п. п. 1.1, 1.4 договору.

У акті зазначено, що фактор ТОВ « Фінансова компанія « Довіра та Гарантія» з однієї сторони та клієнт ТОВ « ОТП Факторинг Україна» з іншої сторони, на виконання вимог п. 1. 4 Договору факторингу від 31 січня 2018 року уклали цей Акт про наступне: 1. Клієнтом в строк передбачений п. 7. 2. Договору виконано вимоги п. 1. 2 Договору.

2. Клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, зазначений в додатку 1 до цього договору. Кількість боржників : 1 526. Кількість кредитних договорів: 2 120.

Загальна сума заборгованості: 916 707 054 грн. 55 коп.

Вартість відступлення прав вимоги за кредитними договорами: 680 000 грн.

3. Даний Акт укладено на виконання умов п. п. 1.1, 1.4 договору.

4. Даний Акт укладено в двох примірниках, по одному для кожної із сторін, що мають рівну юридичну силу ( а. с. 114).

Згідно даних копії витягу з додатку № 1 до Договору факторингу від 31 січня 2018 року, що міститься на а. с. 115 матеріалів справи, вбачається, що під номером 968 боржником зазначено: ОСОБА_1 за договором № СL-F02/069/2008 від 09.09.2008 року, із зазначенням загальної суми боргу боржника за кредитним договором - 123 097,26 грн.

Питання про заміну сторони виконавчого провадження у цивільному судочинстві регламентується спеціальною процесуальною нормою - ст.442 ЦПК України, згідно частин 1, 3 якої передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Отже, для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження суду необхідно встановити факт вибуття однієї із сторін, тобто існування таких обставин, які б свідчили про те, що певна особа вже не може брати участь у провадженні.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України « Про виконавче провадження » у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Такий висновок зробив Верховний Суд України в постанові № 643/4902/14-ц від 5 грудня 2018 року. Правові висновки Верховного Суду є обов`язковими для застосування всіма судами України.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що вимоги скаржника у апеляційній скарзі, на які він посилається, зокрема, що ТОВ « Фінансова компанія « Довіра та Гарантія» подала до суду заяву про заміну стягувача лише через 1 рік та 8 місяців після придбання боргу, не заслуговують на увагу, оскільки не узгоджуються із зазначеними вище вимогами та нормами законодавства, тому є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Крім того, апеляційний суд вважає за доцільне зазначити, що посилання в апеляційній скарзі скаржника ОСОБА_1 на наявність кримінальної справи, яка порушена ще 25 березня 2011 року за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України, в якій потерпілим є ОСОБА_1 , розслідування якої не завершено на час розгляду даної апеляційної скарги на ухвалу суду, оскільки матеріали навіть не передані в суд, не можуть прийматись до уваги колегією суддів апеляційного суду за вказаних обставин. Також посилання скаржника на наявність скарг щодо обставин виконавчих проваджень з виконання рішення суду, не дає підстав для висновку про обґрунтованість та доведеність вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , тому на переконання колегії суддів апеляційного суду, вказані обставини не стосуються предмету заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження, які регулюються вимогами ст. 442 ЦПК України, та ніяким чином не впливають на обов`язковість виконання рішення суду, тому не є перешкодою для заміни стягувача у виконавчому провадженні № 49475794. Тому доводи та вимоги апеляційної скарги скаржника не підлягають задоволенню апеляційним судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для встановлення неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суду, тому не підлягають задоволенню колегією суддів.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, оскільки вимоги скаржника про скасування ухвали суду першої інстанції щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10.2010 року по справі № 2-4967/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави є безпідставними та необгрунтованими, тому відхиляються апеляційним судом.

За таких обставин, апеляційний суд вважає,що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законом.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Карпенко О. В.

Василенко Л. І.