Справа № 676/7990/19
Номер провадження 2/676/620/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)

12 березня 2020 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю представника позивача адвоката Воєвідко М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 10.05.2017 р. він уклав з ОСОБА_2 в простій письмовій формі договір позики, відповідно якого надав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 5000 ЄВРО, які відповідач зобов`язувався повернути до 11.10.2017 р., що підтверджується розпискою ОСОБА_2 10.05.2017 р. він уклав з ОСОБА_2 в простій письмовій формі договір позики, відповідно якого надав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які відповідач зобов`язувався повернути до 01.01.2018 р., що підтверджується розпискою ОСОБА_2 23.05.2017 р. він уклав із ОСОБА_2 в простій письмовій формі договір позики, відповідно якого надав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 1 000 доларів США, які відповідач зобов`язувався повернути до 23.05.2018 р., що підтверджується розпискою ОСОБА_2 27.05.2017 р. він уклав із ОСОБА_2 в простій письмовій формі договір позики, відповідно якого надав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які відповідач зобов`язувався повернути до 27.05.2018 р., що підтверджується розпискою відповідача. 24.05.2017 р. він уклав із ОСОБА_2 в простій письмовій формі договір позики, відповідно якого надав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 1000 ЄВРО, які відповідач зобов`язувався повернути до 24.05.2018 р., що підтверджується розпискою ОСОБА_2 09.06. 2017 р. він уклав із ОСОБА_2 в простій письмовій формі договір позики, відповідно якого надав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 2000 ЄВРО, які відповідач зобов`язувався повернути до 10.06.2018 р., що підтверджується розпискою відповідача. Станом на 06.12.2019 р. ОСОБА_2 , взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконує, часто ігнорує його дзвінки, обіцяє повернути кошти в найближчому майбутньому, проте цього не робить. На переконання позивача відповідач не має наміру в добровільному порядку повернути кошти, що зумовило звернення до суду. Позивач просить суд на підставі ст.ст. 640, 1046, 1049 ЦК України, з врахуванням правової позиції висловленої Верховним Судом в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, винести рішення яким: стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість за договором позики в сумі 4000,00 доларів США та 8000,00 ЄВРО, що в гривневому еквіваленті становить 307320,00 грн. В суді представник позивача позовні вимоги підтримав, просить стягнути заборгованість з відповідача в іноземній валюті оскільки відповідач позичав кошти саме в іноземній валюті, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся неодноразово судовими повістками як по місцю реєстрації так і за адресою зазначеною в позовній заяві, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в суді.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між сторонами було укладено протягом травнячервня 2017 р. шість договорів позики оформлених в простій письмовій формі позивач надав відповідачу позику в іноземній валюті. Так згідно договору від 10.05.2017 р. позивач відповідачу грошові кошти в сумі 5000 ЄВРО, які відповідач зобов`язувався повернути до 11.10.2017 р. Також згідно договору від 10.05.2017 р. позивач надав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які відповідач зобов`язувався повернути до 01.01.2018 р. 23.05.2017 р. згідно укладеного договору позивач надав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які відповідач зобов`язувався повернути до 23.05.2018 р. 27.05.2017 р. згідно укладеного договору позивач надав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які відповідач зобов`язувався повернути до 27.05.2018 р. 24.05.2017 р. позивач згідно укладеного договору надав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 1000 ЄВРО, які відповідач зобов`язувався повернути до 24.05.2018 р. 09.06.2017 р. позивач згідно укладеного договору надав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 2000 ЄВРО, які відповідач зобов`язувався повернути до 10.06.2018 р. Вказані обставини підтверджують оригіналами розписок відповідача які приєднані судом до матеріалів справи. Загальна сума коштів наданих позивачем у позику відповідачу становить 4000(чотири тисячі) доларів США та 8000(вісім тисяч) Євро. Своєчасно відповідач заборгованість по укладеним з позивачем договорам позики не повернув. Заборгованість становить 4000,00(чотири тисячі) доларів США та 8000,00 (вісім тисяч) євро.

Розмір заборгованості відповідачем не оспорено.

Ч.1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року N 959-XII "Про зовнішньоекономічну діяльність", Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (далі - Декрет N 15-93),Законом України від 23 вересня 1994 року N 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 16, 192, 204, 533,1046-1051 ЦК України, ст.ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ): заборгованість за договорами позики в сумі 4000,00(чотири тисячі) доларів США та 8000,00 (вісім тисяч) євро; 3074,00(три тисячі сімдесят чотири) гривні судового збору.

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 16.03.2020 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В