Провадження № 2-з/359/133/2020
Справа № 359/9628/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І. В., вивчивши заяву ОСОБА_1 . Заінтересовані особи : ОСОБА_2 , головний державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Вовк Андрій Васильович, Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3 , про забезпечення позову,-

встановив:

03.12.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена заява, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями розподілена на суддю Муранову-Лесів І.В. та передана 04.12.2020, про вжиття заходів забезпечення позову шляхом: -заборони головному державному виконавцю Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вовку Андрію Васильовичу вчинення дій з продажу арештованого майна, зокрема - будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 125,9 кв.м. житловою площею 82.3 кв.м. та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ;

-зупинення продажу арештованого майна, зокрема - будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 125,9 кв.м. житловою площею 82.3 кв.м. та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вовком Андрієм Васильовичем..

Заява обґрунтована наступним.

25 жовтня 2020 року, заявнику, яка э дружиною ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) стало відомо про винесення 30.09.2020 головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Вовком Андрієм Васильовичем постанови в межах виконавчого провадження №60519212 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою проведення оцінки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 125,9 кв.м. житловою площею 82.3 кв.м.

Як стверджує заявник, будинок є їх спільною з чоловіком сумісною власністю, оскільки будинок було придбано за спільні кошти під час шлюбу. Зазначає, що будинок є її єдиним місцем проживання та майном, на частину якого я маю право спільної сумісної власності, у якому на сьогоднішній день прописано і фактично проживає троє малолітніх дітей: її онуки 2007 та 2008 року народження, та донька її племінниці 2008 року народження.

Заявник дійшла висновку щодо необхідності у майбутньому залучити до розгляду справи Службу у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації та термінового звернення до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із даною заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову у вказаний нею спосіб.

Також зазначає, що найближчим часом, одразу після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження та збору всіх необхідних документів, як доказів, та в межах строків визначених частиною 4 статті 152 Цивільного процесуального кодексу України, нею буде подано позовну заяву предметом якої буде:

- визнання права власності на майно - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 125,9 кв.м. житловою площею 82.3 кв.м. та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ;

- зняття арешту з майна - будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 125,9 кв.м. житловою площею 82.3 кв.м. та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Вважає, що арешт накладений державним виконавцем з метою подальшої оцінки та продажу майна є прямим порушенням її прав та законних інтересів, а подальші незаконні спроби відчуження майна шляхом продажу на електронних прилюдних торгах унеможливлять реалізацію заявником її права на частку у спільній сумісній власності подружжя.

Як стверджує заявник, в неї є всі законні підстави вважати, що якщо невідкладно не вжити заходів забезпечення позову, то вже в цьому місяці після отримання результатів проведення оцінки арештованого майна його буде виставлено на продаж разом із її майновими правами, як мінімум на його половину та трьома малолітніми дітьми, які, як і заявник не мають іншого житла. Про це їй було повідомлено державним виконавцем Вовком А.В., якому вона 28.10.2020 року подала письмову заяву із проханням зняти арешт з майна та припинити процес його оцінки та подальшої реалізації із доданими до заяви документами на підтвердження того, що будинок належить на праві спільної сумісної власності заявнику та її чоловіку.

Також, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 151 ЦПК України, повідомляє, що готова прийняти будь-які визначені судом заходи зустрічного забезпечення, однак, вважає, що зважаючи на накладений 19.08.2020 року арешт на спірний будинок, який не може бути знято до вирішення справи по суті, то у разі задоволення судом цієї заяви та вжиття заходів забезпечення позову у безпеці будуть не тільки її права, як спільного сумісного власника майна, від незаконних посягань, а і права майбутніх відповідачів.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розгляд заяви відбувається без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов наступник висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як встановлено, заява про забезпечення позову подана до пред`явлення позову до суду.

Згідно п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі: забороною вчиняти певні дії; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

Частиною 2 ст. 150 ЦПК України визначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України , заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

З доданих до заяви документів вбачається, що заявник ОСОБА_1 перебуває у зареєстровано шлюбі з ОСОБА_2 , боржником у виконавчому провадженні №ВП60519212, відкритому у Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) на підставі виконавчого листа №359/4646/18 від 16.08.2019 року, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики на загальну суму, еквівалент якої у гривні за курсом НБУ від 07.11.2019 року 205334,99грн.

Крім того, заявник стверджує, що зазначений в заяві будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 125,9 кв.м. житловою площею 82.3 кв.м., який на праві приватної власності зареєстрований за боржником ОСОБА_2 , є їх спільною сумісною власністю. На підтвердження чого надає докази перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та, щодо набуття спірного будинку в період шлюбу.

Крім того, з наданих заявником документів вбачається, що постановою головного державного виконавця Бориспільського МРВ ДВС Вовком А.В. 30.09.2020 було призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Експертно-консультативного центру» для проведення оцінки описаного та арештованого майна боржника, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 125,6 кв., житловою площею 82,3 кв.м.

Таким чином, із зазначеної постанови, не вбачається, що державний виконавець в порядку, визначеному ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звертався до суду з поданням про визначення частки боржника у спільному майні подружжя, а отже, доводи заявника щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову слід визнати обґрунтованими.

Як роз`яснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи зазначені в заяві обставини, які підлягають встановленню у судовому засіданні під час розгляду справи у разі подання позовної заяви та які свідчать про спір, що виник з приводу нерухомого майна, яке заявник вважає спільною сумісною власністю її та боржника у виконавчому провадженні, а також встановлені ризики, що спірне майно може бути реалізоване в процесі виконавчого провадження, що може ускладнити, або зробити неможливим виконання судового рішення щодо визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, вважаю можливим і доцільним вжити заходи забезпечення позову у виді: заборони державному виконавцю вчинення дій з продажу будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 125,9 кв.м. житловою площею 82.3 кв.м. та зупинення продажу арештованого майна,а саме: будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 125,9 кв.м. житловою площею 82.3 кв.м. та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, який стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частино 2 ст. 154 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При цьому відповідно до ч. 5 даної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Враховуючи викладені в заяві про забезпечення позову обставини щодо накладення державним виконавцем арешту на спірний будинок та надані суду докази щодо наявного у заявника іншого нерухомого майна та зареєстрованого місця проживання, слід дійти висновку щодо відсутності підстав зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 353 -355 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Заборонити головному державному виконавцю Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вовку Андрію Васильовичу вчиняти дії з продажу арештованого майна (ВП 60519212):

- будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 125,9 кв.м. житловою площею 82.3 кв.м. та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ;

Зупинити продаж арештованого майна:

- будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 125,9 кв.м. житловою площею 82.3 кв.м. та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вовком Андрієм Васильовичем.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом 10 (десяти) днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.13 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі : неподання заявником відповідної позовної заяви.

В межах виконання даної ухвали визначити, що стягувачем є : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКППФО НОМЕР_1 ; боржники: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКППФО - НОМЕР_2 ; ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 07 грудня 2020 року і підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Копію даної ухвали відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України направити, для відома заявнику, боржникам, Бориспільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайнний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів