У х в а л а

11 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 757/4714/20

провадження № 61-13064ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до судді Верховного суду Калараша А. А. про стягнення моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеним вище позовом.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року, відмовлено у відкритті провадження з тих підстав, що дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

28 серпня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 01 вересня 2020 року.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Осіяну О. М.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 20 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

Згідно з даними акціонерного товариства «Укрпошта» копію зазначеної ухвали суду касаційної інстанції направлено заявнику на зазначену у касаційній скарзі адресу та відповідно до трекінгу № 270 «відправлення вручено адресату» 30 жовтня 2020 року.

На усунення недоліків касаційної скарги, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року заявники направили до суду разом із листом матеріали, а саме: довідка про доходи за січень-червень 2020 рік на ім`я ОСОБА_1 та копії судових рішень, помилково вважаючи, що вимоги вказаної ухвали суду касаційної інстанції виконано.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір», визначено пільги щодо сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Крім того, згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відтак, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не обґрунтовано належним чином, оскільки надано докази на підтвердження підстав для задоволення вказаного клопотання не за попередній календарний рік, всупереч вимогам статті 8 Закону України «Про судовий збір», а за шість місяців нинішнього календарного року. Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору не обґрунтовано належним чином, оскільки не надано документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати відповідно до закону.

Отже, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року заявником не виконано.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Заявникам надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, однак вони не скористалися своїми процесуальними правами, не проявили належної обачності у захисті своїх прав, хоча були обізнані щодо результату розгляду своєї касаційної скарги.

Отже, оскільки у відведений судом строк, станом на 09 грудня 2020 року, ухвала суду не виконана, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає поверненню заявникам.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріали надіслати скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян