Справа № 509/737/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року. Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

судді Гандзій Д.М.,

при секретарі Задеряки Г.М.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року, представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області, із вищевказаною позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 7500 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Разом з позовною заявою від представника позивачки надійшло клопотання про забезпечення доказів, в якому він просив суд забезпечити докази шляхом звернення з судовим дорученням в порядку, передбаченому Мінською конвенцією «Про правову допомогу та правовим відносинам з цивільних справ сімейних та кримінальних справ» від 22.01.1993 р. до компетентного органу Російської Федерації Міністерства Юстиції, про витребування запитуваної інформації: інформацію та підтверджуючі документи (витяги із реєстрів рухомого та нерухомого майна тощо) щодо наявності у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий ВВС «Ювілейний-Болшево», УВС міста Королев, Московської області 21.12.2006 року, будь якого рухомого та нерухомого майна, інформацію та підтверджуючі документи (довідки, витяги ін.) щодо наявності відкритих банківських рахунків та руху коштів на цих рахунках на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий ВВС «Ювілейний-Болшево», УВС міста Королев, Московської області 21.12.2006 року у банках Російської Федерації, інформацію та підтверджуючі документи (свідоцтва чи витяги із відповідних реєстрів) щодо наявності у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий ВВС «Ювілейний-Болшево», УВС міста Королев, Московської області 21.12.2006 року корпоративних прав чи зареєстрованих на його ім`я юридичних осіб, інформацію та підтверджуючі документи (довідки, витяги із відповідних реєстрів) щодо наявності офіційного працевлаштування та розмір заробітної плати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий ВВС «Ювілейний-Болшево», УВС міста Королев, Московської області 21.12.2006 року, належним чином засвідчену копію рішення суду про розірвання шлюбу від 09.11.2016 року, винесене мировим суддею судової дільниці № 91 Королівського судового району Московської області Бєляковою Т.В.

В підготовче судове засідання сторони не з`явились про дату час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином причини своєї неявки суду не повідомили, від представника позивачки надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання, з проханням розглянути клопотання про забезпечення доказів у їх відсутності.

Згідно з приписів ст. 87 ЦПК України, суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України, cуд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно із ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судом встановлено, що представник позивачки в клопотанні про забезпечення доказів - не обґрунтовує необхідності забезпечення саме такого переліку доказів, вказаному у клопотанні, не надає обґрунтування необхідності витребування вказаних доказів та яке це має значення для вирішення цивільного про стягнення аліментів, без яких справа не може бути призначена до розгляду та розглянута по суті, враховуючи, що в позові йдеться про стягнення аліментів і витребувані представником позивачки докази не стосуються предмету спору, не надає докази на підтвердження того, що в нього існують перешкоди для їх самостійного збирання.

Крім того, у заяві про забезпечення доказів представником заявниці (позивачки) - не наведено жодних обґрунтованих доводів стосовно того, що вказаний ним засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Більш того, суд вважає, що вказані докази, які представник позивачки просить витребувати у судовому доручення взагалі не стосуються предмету спору пов`язаного із стягненням аліментів, а навпаки ініціює збирання доказів судом, шляхом подачі клопотання про забезпечення доказів щодо майнового стану відповідача (рухомого та нерухомого майна, відкритих банківських рахунків та коштів на цих рахунках, наявності у відповідача корпоративних прав чи зареєстрованих на його ім`я юридичних осіб) які можуть бути використані в іншому процесі щодо поділу майна подружжя, що згідно ст. 44 ЦПК України, може мати ознаки зловживання процесуальними правами, адже як видно із клопотання позивачці та її представнику відомо про існування деяких доказів на які вони посилаються у своїй позовній заяві, а саме, що у відповідача у власності мається житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , чого достатньо для вирішення даного спору про стягнення аліментів в порядку ст. 182 СК України, а витребування рішення суду про розірвання шлюбу від 09.11.2016 року, винесене мировим суддею судової дільниці № 91 Королівського судового району Московської області Бєляковою Т.В. не обов`язково для вирішення спірного питання про стягнення аліментів з огляду на вимоги ст. 181 СК України та приписів СК України, за якими, на стягнення аліментів не впливає знаходження батьків у шлюбі, адже аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ - не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Водночас, суд сприяє учасникам справи у забиранні доказів, однак не може перебирати на себе функцію їх збирача, адже такі дії протирічать принципам змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява представника позивачки є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, і одночасно звертає увагу представника позивачки, що в даному випадку, з урахуванням проживання відповідача за межами України, суд, в силу ст. 498 ЦПК України має право вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, у зв`язку з чим, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому ЦПК України, або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а саме в порядку ст. 499 ЦПК України, доручення про надання правової допопомги компетентному органу на території іншої держави провести процесуальні дії - допитати відповідача з певного кола питань, а саме : чи визнає він позов повністю або частково, чи згоден на розгляд судом справи за його відсутності, чи бажає він особисто або через представника приймати участь в судових засіданнях, тощо.

Керуючись ст.ст. 116,498,499 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гареєва Євгена Шамільовича про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Гандзій Д.М.