Справа №932/8919/20
Провадження №2/932/3679/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» жовтня 2020 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Богачової В.Р.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов в обґрунтування уточненої редакції якого, позивач зазначила, що 24 липня 2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №417.

Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, що знайшло своє відображення у втраті почуття взаємної любові та поваги один до одного, просила суд шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати. Також зазначила, що між нею та відповідачем відсутній спір щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , 24 липня 2004 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, уродженцем м.Дніпропетровська та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, уродженкою м.Дніпропетровська, актовий запис №417.

Після реєстрації шлюбу, прізвище подружжя « ОСОБА_1 ».

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положенням ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Тобто, з аналізу вказаних матеріально правових норм можна дійти висновку, що розірвання шлюбу за рішенням суду можливе у разі звернення одного з подружжя з такою вимогою та з зазначенням об`єктивних причин, які унеможливлюють подальше існування шлюбу.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення даного рішення між сторонами відсутній спір щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини, яка залишаться проживати з позивачем.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Оскільки позивач не виявила бажання змінити прізвище, суд залишає їй шлюбне.

На підставі ст.ст. 110- 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 24 липня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем м.Дніпропетровська, громадянином України та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м.Дніпропетровська, громадянкою України, актовий запис №417.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду складено та підписано 13.10.2020

Суддя В.І.Цитульський