Справа № 130/2507/19
Провадження № 22-ц/801/551/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 рокуСправа № 130/2507/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів: Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області про повернення позовної заяви від 09 січня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування незаконного рішення міської ради,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування незаконного рішення міської ради.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху із наданням 5-денного строку для усунення недоліків.

12.12.2019 позивач ОСОБА_1 надала до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків, визначених в ухвалі судді, яке ухвалою від 16.12.2019 задоволено, позивачу продовжено строк для усунення недоліків, встановлено строк тривалістю п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 січня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу з тих підстав, що позивачем не були усунені недоліки позовної заяви визначені в ухвалі від 04 грудня 2019 року.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушені права позивача на захист у зв`язку із поверненням позовної заяви, а також вказує на порушення з боку працівників суду, які не надали їй консультації щодо порядку подачі позовної заяви.

На апеляційну скаргу надійшов відзив ОСОБА_2 , в якій просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 09.01.2020 року без змін як таку, що постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального законодавства.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Закон-ним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з до-триманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, серед іншого: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок регулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших дока-зів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з частиною третьої, четвертої статті 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, остання вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд установив, що вказана позовна заява не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України, зокрема: позивачем не було зазначено ціну позову, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта відповідача, підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову до того ж відповідача з тим самим предметом з тих самих підстав; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились; зміст позовних вимог; спосіб (способи) захисту прав та інтересів, передбачений законом або договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Подана до суду позовна заява про незаконне рішення міської ради викладена в довільній формі, без коректного зазначення позовних вимог, без жодного обґрунтування позовних вимог, які ставляться до відповідача та за захистом яких звернулась позивач, в формі вільних роздумів, викладених в формі особистого звернення (заяви).

Додатки до позовної заяви зазначені наступним чином, акт, інші документи, що мають бути додані до позовної заяви, позивач дослівно зазначила «Додатки донесу», проте надалі назви документів вказані в якості додатку зазначені не коректно, зокрема дослівно «міська рада Жмеринка, звернення, мій туалет» і т.д.

В порушення вимог статті 177 ЦПК України, відповідно до якої позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, проте позивачем подано до суду як позовну заяву так і копії документів до позовної заяви в єдиному екземплярі.

В порушення вимог ч. 5 ст. 95, п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, копії письмових доказів, доданих до заяви позивачем належним чином не посвідчені, не вказано у кого знаходяться їх оригінали. Також позивачем сплачено судовий збір не в повній мірі.

На виконання зазначених недоліків судом першої інстанції позивачу було надано 5 днів для усунення недоліків та продовжено строк ще на 5 днів з моменту отримання ухвали про продовження процесуальних строків від 16.12.2019 року.

Проте ОСОБА_1 27.12.2019 в порушення строків, визначених в ухвалі від 16.12.2019 про продовження строків на усунення недоліків, визначених ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху, надіслала до суду оновлену позовну заяву, з якої вбачається, що недоліки вказані в ухвалі судді від 04.12.2019 вона не усунула, окрім вимоги щодо сплати суми судового збору.

Доводи апелянта про те, що вона не усунула недоліки у зв`язку з тим, що працівники суду не надали їй консультацій та роз`яснень, не заслуговують на увагу, оскільки позивач при поданні позовної заяви має керуватися нормами чинного цивільно-правового законодавства. Крім того, суд першої інстанції роз`яснив, що позивач може скористатись правовою допомогою для складання позовної заяви та інших документів, пов`язаних із розглядом справи.

Відтак залишається неспростованою та обставина, що дійсно залишилися невиконаними вимоги ухвали суду першої інстанції, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.

Україна як ОСОБА_3 Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пере-буває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і без-стороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду як джерело права.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Окрім того, повернення заяви не перешкоджає ОСОБА_1 повторно звернутися із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Доводи апелянта про те, що в ухвалі Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 січня 2020 року не зазначено про повернення сплаченого ОСОБА_1 судового збору, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвала суду постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко