Проваження № 22Ц/780/2836/2020 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 березня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Київської місцевої прокуратури № 10на ухвалу судді Шевченківського районного суду м.Києва від 11 листопада 2019 року у справі за позовом Київської місцевої прокуратури № 10 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору та скасування рішення державного реєстратора,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року Київська місцева прокуратура № 10 звернулася до суду із вказаним позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради, в якому просила визнати недійсним договрі купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 16 березня 2016 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Татаринцевої Є.А. щодо державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Вимоги мотивовані порушенням прав територіальної громади м.Києва укладеним між відповідачами оспорюваним договоромкупівлі-продажу.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 11 листопада 2019 року позовну заяву Київської місцевої прокуратури № 10 визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ст.185 ЦПК України у зв`язку із неусуненням її недоліків.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Київська місцева прокуратура № 10 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді від 11 листопада 2019 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаргу мотивує хибністю висновків суду про наявність недоліків позовної заяви прокуратури.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанціїпро повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справиздійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді

- 2 -

першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суддя першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що позивач не усунув недоліків, вказаних в ухвалі судді від 18 жовтня 2019 року, зокрема заявивши позовну вимогу про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Татаринцевої Є.А. щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, не залучив останню до участі у справі у якості відповідача, а суд позбавлений самостійно залучити дану особу.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками судді, оскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм процесуального права та є передчасними.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додерждання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів із дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді від 18 жовтня 2019 року позов Київської місцевої прокуратури № 10 залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Недоліками на думку судді є те, що заявивши позовну вимогу про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Татаринцевої Є.А. щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачкою, позивач не залучив останню до участі у справі у якості відповідача, а суд позбавлений самостійно залучити дану особу.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду та вважає їх помилковими з наступних підстав.

По-перше, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності нотаріуса при реалізації ним функцій державного реєстратора, якщо позовні вимоги спрямовані на захист приватного (майнового) права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства, нотаріус має залучатися до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а сама така справа - розглядатися залежно від суб`єктного складу її учасників за правилами цивільного чи господарського судочинства (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 686/17779/16-ц).

На наведені обставини звертав увагу судді позивач - Київська місцева прокуратура № 10, подаючи заяву на виконання ухвали судді від 18 жовтня 2019 року.

По-друге, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний

- 3 -

розсуд (ч.ч.1 та 3 ст.13 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц). Якщо заявлені позивачем позовні вимоги, стосуються окрім відповідача ще й прав та законних інтересів інших осіб, які не залучені до участі у справі, підстави для задоволення вимог відсутні.

Тобто дане питання належності осіб, до яких заявлені вимоги вирішується під час розгляду справи по суті, а не на стадії прийняття.

Суддя вказаних обставин не врахував і постановив необгрунтовану ухвалу про повернення позову.

Згідно ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З викладених вище підстав колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді першої інстанції підлягає до скасування, а справа направляється для продовження розгляду у зв`язку із порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.259, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Київської місцевої прокуратури № 10 задоволити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м.Києва від 11 листопада 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: