Справа № 953/4128/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2020 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Якуша Н.В, перевіривши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , що діє від імені ОСОБА_2 , зацікавлена особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

встановила:

12.03.2020 року ОСОБА_1 , що діє від імені ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України посилаючись на те, що. Померла ОСОБА_3 , яка при житті склала заповіт, посвідчений 13 червня 2002 року державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори, за яким все майно заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою отримання свідоцтва про смерть він звернувся до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 було пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а форма документу не відповідає формі, визначеній наказом від 08.08.2006 року №545. У зв`язку з чим просив встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мерла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Красний Луч (місто Хрустальний) Луганської області, Україна.

Перевіривши матеріали справи приходжу до наступного.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрацій закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

На підтвердження права звернення до суду з даною заявою ОСОБА_2 в особі свого представника, подала копію заповіту від 13.06.2002 року, посвідченого 13 червня 2002 року державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори, згідно якого ОСОБА_3 заповіла на випадок своєї смерті все, що їй належало ОСОБА_2 .

Абзацом другим частини 1 ст. 317 ЦПК зазначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Коментована стаття 2 Сімейного кодексу України поділяє учасників сімейних відносин на три групи, виходячи із того, які сімейні відносини можуть виникати між ними. До першої групи учасників відносяться:

А) Подружжя, під якими розуміються фізичні особи різної статі, між якими існує зареєстрований шлюб (ст. 21 СК).

Б) Батьки - чоловік та жінка, які є батьком та матір`ю дитини.

В) Дитина - це фізична особа до досягнення нею повноліття.

Г) Усиновлювачі та усиновлені - це особи, між якими існують відносини усиновлення або прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина. Усиновлення здійснюється за правилами Глави 18 СК. Між суб`єктами даної групи можуть виникати сімейні відносини різного типу. Для того, щоб вважатися подружжям, чоловікові та жінці необхідно вступити в шлюбні відносини, які також складають предмет правового регулювання СК України. Між подружжям, батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими можуть виникати як особисті немайнові відносини, так і відносини майнові.

Другу групу суб`єктів сімейних відносин складають:

А) Баба і дід - особи, які є батьками матері або батька фізичної особи.

Б) Прабаба та прадід - особи, які є батьками баби або діда.

В) Внуки - діти дітей фізичної особи.

Г ) Правнуки - внуки дітей фізичної особи.

Д) Рідні брати та сестри. Брати та сестри бувають повнорідні, тобто такі, які походять від спільних батьків (батька та матері) та неповнорідні (ті, які мають одного з батьків спільного, а інших - окремих). Неповнорідні брати та сестри поділяються на єдинокровних або тих, що мають спільного батька та різних матерів, та єдиноутробних або тих, що мають спільну матір та різних батьків.

Є) Мачуха та вітчим. Мачухою вважається дружина батька, яка не є матір`ю його дитини та не усиновила її. Відповідно вітчимом є чоловік матері, який не є батьком її дитини та не всиновив її.

Г ) Падчерка та пасинок - діти одного з подружжя по відношенню до іншого з подружжя, який є їх мачухою або вітчимом.

Між суб`єктами, що входять до даної групи, можуть виникати особисті немайнові та майнові відносини, які регулюються сімейним законодавством в тих випадках та межах, які визначені СК та іншими актами сімейного законодавства.

До третьої групи учасників сімейних відносин коментована стаття відносить інших суб`єктів (членів сім`ї), які визначені в Сімейному кодексі. Це може бути опікун або піклувальних дитини, патронатний вихователь тощо.

Сімейні відносини характеризуються виключно особистим характером, оскільки головне місце в них займають дійсно особисті зв`язки членів сім`ї. Учасники сімейних відносин не можуть бути замінені іншими особами, в тому числі і іншими членами сім`ї. Тому встановлені Сімейним кодексом сімейні права та обов`язки є невідчужуваними та такими, що не можуть передаватися за правилами загального правонаступництва.

Частина 4 коментованої статті визначає перелік родичів, відносини між якими не регулюються Сімейним кодексом України. Це

А ) Двоюрідні брати та сестри, якими є діти рідних братів та сестер по відношенню один до одного; Б ) Тітка та дядько - рідні брати або сестри когось з батьків по відношенню до дитини;

В ) Племінники та племінниці - діти по відношенню до рідних братів та сестер батьків;

Г) Інші родичі за походженням, якими визнаються особи, що мають спільного предка .

Тобто, з жодної із груп учасників сімейних відносин ОСОБА_2 не відноситься. Долучений до матеріалів заяви заповіт висновку суду не спростовує.

Відповідно до п. ч. ст. 185 ЦПК України заява повертається позивачу коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки, заявником не надано доказів на право звернення до суду з даною заявою (право мають батьки, родичі, їхні представники), заяву слід повернути заявнику.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 58175, 185, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

постановила:

Заяву ОСОБА_1 , що діє від імені ОСОБА_2 , зацікавлена особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - повернути заявнику.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.03.2020 року.

Суддя: