Справа № 137/1453/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на все майно, яке належало спадкодавцю на час її відкриття.

Вказує, що є спадкоємцем за законом першої черги, що претендує на спадщину, але не може оформити своє спадкове право в нотаріальній конторі, так як на час відкриття спадщини після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом з нею в одному домогосподарстві по АДРЕСА_1 , але без реєстрації місця проживання.

Крім того, за життя мати одержала сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ВН №0416430, розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, однак оригінал втрачений.

Зазначає, що вона звернулася із оголошенням про втрату сертифікату в редакцію місцевої газети "Літинський вісник" і в її номері від 18.06.2020 року дане оголошення було розміщено.

Коли позивач звернулася до Літинської ДНК для отримання свідоцтва про право на спадщину, її було відмовлено та надано роз`яснення щодо оформлення спадщини.

Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить встановити юридичний факт прийняття спадщини та визнати за нею право на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Слободяник Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати її довірительки ОСОБА_2 . Позивач проживала разом з нею, здійснювала за нею догляд, похоронила за власні кошти. Після її смерті, позивач фактично вступила в управління спадковим майном, доглядала за житловим будинком та присадибною ділянкою, здійснювала ремонти. Отримати свідоцтво про право на спадщину у неї немає можливості у зв`язку з відсутністю необхідних документів. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого справу просять розглянути без представника сільської ради. Позовні вимоги визнають.

Із показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 допитаних в судовому засіданні встановлено, що вони є сусідами і знають позивачку та її покійну матір ОСОБА_2 . Позивачка довгий час проживала разом з матір`ю, здійснювала догляд за нею. Також повідомили, що покійна працювала у колгоспі, мала земельний пай.

Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.13) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивачки (а.с.14) її батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії довідки Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за №239 від 13.05.2020 р. (а.с.15) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 а/з №18 від 07.08.2000 року, до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстрована одна.

Відповідно до виписки з погосподарської книги №2 Дяковецької сільської ради с. Дяківці 1996-2000 року (а.с.16) зазначено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до копії довідки Бруслинівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №977 від 31.07.2020 р. (а.с.17) ОСОБА_1 , 1979 року народження, проживає та зареєстрована на території сільської ради за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.18) ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) площею 1,65 га в КСП "Дяковецьке".

Відповідно до Архівної довідки Літинської районної державної адміністрації за №01-23/562 від 22.07.2020 (а.с.19) у протоколі №2 загальних зборів уповноважених КСП "Дяковецьке" с. Дяківці від 16 березня 1996 року було затверджено список членів КСП, які мають право на земельний пай. ОСОБА_2 с. Дяківці числиться у даному списку під №125.

Із Витягу Відділу у Літинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій областіза №259 від 06.07.2020 р. (а.с.20) померлій ОСОБА_2 на підставі сертифіката серія ВН №0416430 виданого на підставі розпорядження Літинської райдержадміністрації №179 від 17.07.1997 р. належить право на земельну частку (пай) площею 1,65 в умовних кадастрових гектарах, грошова оцінка земельного частки паю складає 51665 грн.

Із листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №809/02-17 від 24 вересня 2020 року (а.с.21) ОСОБА_7 діючої до довіреності від імені ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У відповідності до вимог ст.ст. 548,549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14.06.1994 року свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного Кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Державний акт (сертифікат) на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку.

Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши показання свідків та письмову позицію представника відповідача, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право на земельну частку (пай), оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємицею за законом і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити повністю. Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на земельну частку (пай), площею 1,65 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, що належав померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0416430 виданого на підставі розпорядження Літинської райдержадміністрації №179 від 17.07.1997 року, нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) складає 51665 грн., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.