Справа № 755/7002/20
"03" грудня 2020 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді САВЛУК Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», звертаючись з позовом до суду, просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованість за Кредитним договором №512/07/2013/0345 від 24 липня 2013 року, яка станом на 03 березня 2020 року складає суму 305 697,14 грн., яка складається з: заборгованості по процентам за користуванням кредитом за період з 01 березня 2014 року по 30 квітня 2015 року в сумі 47 697,14 грн.; заборгованості по кредиту в сумі 258 000,00 грн., а також стягнути з відповідачів судовий збір.
Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивач посилається на наступне, що 24 липня 2013 року між Акціонерним банком «Укргазбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір за №512/07/2013/0345, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 270 000,00 грн. на строк з 21 липня 2028 року. Процентна ставка за користування кредитом 16,00 % річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті у термін, передбачені договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 16,00 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань, 24 липня 2013 року між Банком та ОСОБА_4 укладено Договір поруки №512/07/2013/0345-П, за умовами пункту 1.2. якого ОСОБА_4 зобов`язалась в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку з тим, що відповідачі не виконали договірні зобов`язання, передбачені кредитним договором, Банк вимушений звернутись до суду за захистом порушеного права.
06 квітня 2020 року Київським апеляційним судом постановлено ухвалу, якою визначено забезпечення розгляду позовної заяви за Дніпровським районним судом м. Києва та 25 травня 2020 року вказану позовну заяву, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано в провадження судді Савлук Т.В.
04 серпня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідачі не скористались своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання в якому просить суд розглянути справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки відповідачі суд не повідомили, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористались.
На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Судом встановлено, що 24 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір за №512/07/2013/0345, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 270 000,00 грн., за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 16,00% річних, за користування кредитними коштами, що не повернуті у термін, передбачені цим Договором процентна ставка встановлюється у розмірі 16,00% річних, строком по 21 липня 2028 року.
Відповідно до п. 2.1 Кредитний договір за №512/07/2013/0345, згідно договору іпотеки «майнових прав на нерухоме майно» без оформлення заставної від 24 липня 2013 року, укладеного одночасно з цим договором між банком та ОСОБА_1 , у забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, банком приймаються майнові права , які зазначені у п. 1.2. цього договору, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .
В якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань, 24 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договорі поруки № 512/07/2013/0345-П, відповідно до умов якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконанням Позичальником зобов`язань по кредитному договору № 512/07/2013/0345 від 24 липня 2013 року, укладеного між Кредитором та Позичальником за умовами якого Позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах викладених у кредитному договорі не пізніше 21 липня 2028 року повернути кредит у розмірі 270 000,00 грн., сплати проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 16,00% річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у термін, передбачених кредитним договором. Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.
З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином.
Позивач, при зверненні із позовом до суду вказував, що відповідачі не виконують своїх зобов`язань за укладеними договорами, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом 03 березня 2020 року, становить 305 697,14 грн., та складається з: 47 697,14 грн. - заборгованість за нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01 березня 2014 року по 30 квітня 2015 рік; 258 000,00 грн. - заборгованість по кредиту.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.
Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.
Згідно положень ч. 1 ст. 3 наведеного Закону, тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.
Таким чином, відповідним Законом зафіксовано факт окупації території Автономної Республіки Крим, що є загальновідомим фактом і свідчить про наявність виключних обставин, за яких на відповідній території унеможливлюється дотримання Законів України.
Відповідно до ч. 4 ст. 14 Цивільного кодексу України, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до п. 14.1 ст. 14 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», визначення правового статусу та забезпечення прав внутрішньо переміщених осіб з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим здійснюються у порядку, визначеному Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".
Разом з тим, згідно з п.14.2 ст. 14 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» упродовж строку тимчасової окупації внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території АР Крим звільняється від обов`язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, якщо об`єктом іпотеки є майно, розташоване (зареєстроване) на території, яка після укладення такого іпотечного договору стала тимчасово окупованою.
Як убачається з матеріалів справи, кредит було надано 24 липня 2013 року на придбання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , з кінцевим строком погашення по 21 липня 2028 року.
Відповідно до п. 5.5. Кредитного договору №512/07/2013/0345, сторони погодилися, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (дії непереробної сили), що не залежать від волі сторін, як: війни, військові дії, блокади, ембарго, інші міжнародні санкції, валютні обмеження, інші дії держави, що створюють неможливість виконання сторонами своїх зобов`язань, пожежі, повені, інші стихійні лиха або сезонні природні явища, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого або положень цього договору на період дії зазначених обставин. Про настання форс-мажорних обставин сторона, на які вплинули такі форс-мажорні обставини, зобов`язана повідомити іншу сторону, протягом 7-ми календарних днів з моменту виникнення таких обставин.
Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.
Враховуючи те, що відповідачі є громадянинами України, зареєстровані та постійно проживають в АР Крим, м. Севастополь, що наразі належить до тимчасово окупованої території, внаслідок збройної агресії Російської Федерації, а в кредитному договорі, згідно якого сторони в письмовому вигляді обумовили, що у випадку форс -мажорних обставин сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого з положень цього Договору на період дії зазначених обставин, а відтак суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» слід відмовити, оскільки вимоги пред`явлені передчасно, тобто до усунення обставин, передбачених п.п. 5.4, 5.5, Кредитного договору № 512/07/2013/0345 від 24 липня 2013 року.
Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. ( ст.2 Цивільного процесуального кодексу України)
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України)
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 стягнення заборгованості за кредитним договором є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 526, 530, 553, 554, 610, 611, 617, 628, 638, 639, 1054 Цивільного кодексу України, Закон України «Про створення вільної економічної зани «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», Закон України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правові режим на тимчасово окупованій території України», Конституція України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, 274, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ст. 284 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя: