27.11.2020 Єдиний унікальний номер 205/1939/18
Єдиний унікальний номер судової справи:205/1939/2018
Номер провадження: 6/205/331/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайличенко Богдана Едуардовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайличенко Богдана Едуардовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що у Соборному відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебувають на примусовому виконанні виконавчі листи по справі № 205/1939/18, а саме: виконавчий лист, виданий 22.08.2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у загальному розмірі 704 грн. 80 коп. та виконавчий лист, виданий 22.08.2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у загальному розмірі 8 679 грн. 86 коп.

25.09.2018 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам. Оскільки було встановлено, що боржник ОСОБА_1 зареєстрована в Соборному районі м. Дніпра, то постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Демською Ганною Сергіївною від 25.05.2020 року виконавче провадження ВП № 57297300, щодо стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , було передано до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайличенко Богдана Едуардовича від 11.06.2020 року було прийнято вищевказане виконавче провадження.

У зв`язку з протиправними діями боржника державний виконавець вже тривалий час не може здійснити перевірку майнового стану боржника та скласти акт опису й арешту майна боржника (рухомого та нерухомого), та в подальшому виконати вимоги стягувача за рахунок реалізації описаного й арештованого майна боржника.

У зв`язку з вищевикладеним державний виконавець просить суд вирішити питання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виконання даного рішення суду.

Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

З урахуванням вказаної норми, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників судового розгляду.

У відповідності до ч.2ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільноїсправи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження № 57297300 відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме: з примусового виконання виконавчого листа № 205/1939/2018, виданого 22.08.2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у загальному розмірі 704 грн. 80 коп. та виконавчого листа, виданого 22.08.2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у загальному розмірі 8 679 грн. 86 коп.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Разом із цим, згідно з ч. 1, п. п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Статтею 439 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим. Аналіз наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права. Судове рішення про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим, тобто суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до майна, проте це не дало результатів.

Підставою для такого проникнення є порушення боржником у виконавчому провадженні, встановлених статтею 19 Закону «Про виконавче провадження» обов`язків, які свідчать про ухилення особи від виконання рішення суду.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що звертаючись із поданням про примусове проникнення до житла, виконавець має довести наступне: боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинила цьому перешкоди; боржник ухиляється від проведення виконавчих дій; майно належить боржнику або вона має право користування ним; боржник не надавала доступу до майна у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З вищевказаних норм процесуального законодавства вбачається, що звертаючись з поданням про примусове проникнення, державний виконавець не може обмежуватись лише наведенням переліку проведених виконавчих дій, а повинен зазначити, в чому полягає необхідність примусового проникнення в житло та навести докази, які підтверджують свідоме ухилення боржника від виконання рішення.

Однак в даному випадку надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження, які додані до вказаного подання, не містять доказів, які б підвереджували факт умисного ухилення боржника від виконання рішення, та обізнаності такої сторони виконавчого провадження про час та місце вчинення державним виконавцем виконавчих дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги подання про примусове проникнення до житла є необґрунтованими, оскільки суду не доведена наявність свідомого ухилення боржника від виконання рішення та вчинення такою особою дій, що перешкоджають виконанню судового рішення. У зв`язку із чим в задоволені вимог держаного виконавця слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючисьст.30 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження » ст. 439, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайличенко Богдана Едуардовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. В разі, якщо ухвала була постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, то вона набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д.В. Мовчан

.