Провадження № 2-о/947/67/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.

за участі представника заявника адвоката Ульянова Ігоря Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення за участю заінтересованої особи Приморського районного відділу у м.Одесі Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2019 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м.Одеси з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, мотивуючи заяву тим, що на даний момент вона є громадянкою іншої держави, однак до 24.08.1991 року вона проживала на території України, у 1982 році закінчила середню загальноосвітню школу №62 м.Одеси, вона з 05.01.1965 року по 18.11.1992 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , також заявниці Приморським РВ ВС у м.Одесі 12.06.1984 році видано паспорт серії НОМЕР_2 , більш того вона є власником квартири АДРЕСА_2 .

Остання має на меті отримати громадянство України для чого їй необхідно встановити факт її проживання на території України станом на 24.08.1991 року, що зумовило її звернення до суду з відповідною заявою.

В судовому засіданні заявником та її представником підтримано вимоги щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року.

Представник заінтересованої особи Приморського районного відділу у м.Одесі Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України (після внесення змін Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року ч.2 ст.315 ЦПК України) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень вказаної статті та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України ( 24 серпня 1991 року ) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Відповідно до п. 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР» відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 року.

У п. 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Ст. 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України, проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних травах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік -180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, а6о мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 , яка є громадянкою Російської Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась у м.Свердловськ Луганської області, у 1982 році ОСОБА_1 закінчила повний курс середньої загальноосвітньої школи №62 м.Одеси, про що свідчить Атестат про середню освіту виданий 28.06.1982 директором середньої загально-освітньої школи №62 ( реєстраційний номер 459) ( а.с 9). 12.06.1984 року ОСОБА_2 Приморським РВ ВС м.Одеси видано паспорт серії НОМЕР_2 , що підтверджено карткою реєстрації місця мешкання (а.с. 19). Листом КП ЖКС «Порто-Франківський» від 29.11.2019 за №С.1887/1 повідомлено, що за адресою АДРЕСА_1 в період з 24.09.1986 по 18.11.1992 була зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також постановою голови адміністрації міста Сочи від 28.10 1992 року номер 698/1 про дозвіл обміну домоволодіння номер АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на квартиру у місті Одесі, що знаходиться у власності ОСОБА_4 уклали договір відповідно до якого ОСОБА_1 найманець квартири у домі державно житлового фонду міста Одеси на підставі ордеру № 5067 виданого бюро обміну жилими приміщеннями міста Одеса 22 серпня 1986 року житловою площею 20,11 кв.м, що складається з однієї кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 змінює вказану квартиру на належні ОСОБА_5 на праві приватної власності 4/20 частки домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_3 , що складається у цілому житлового двох поверхового з цоколем мансарди дерев`яно каркасного будинку у 16 кімнат корисною площею 4056,9 кв.м у тому числі житловою площею 244,8 кв.м, сараю та споруджень, що розташовані на земельній ділянці площею 1287 кв.м. ОСОБА_5 внаслідок обміну переїжджає у належному ОСОБА_4 на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_4 , що складається з двох кімнат з площею 32 кв.м. ОСОБА_4 до квартири ОСОБА_1 .

Вказана інформація підтверджується також поквартирною карткою, відповідно до якої ОСОБА_1 була зареєстрована 24.09.1986 та була знята з реєстрації 18.11. 1992 року.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кузішеної І.Д. від 02.2019 року номер 30/02-14 єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_1 спадкова справа номер 6 /2018 від 19.11.18 року

Згідно з довідкою № 94-19 від 21 08.2019 року про виписку з домової книги про cклад сім`ї та прописці ОСОБА_1 є власником квартири номер АДРЕСА_2 .

Також в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтверджений факт проживання ОСОБА_1 у м.Одесі станом на серпень 1991 року, оскільки періодично бачились та відвідували її за місцем мешкання.

Встановлення факту проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року необхідно заявниці для можливості отримати паспорт громадянина України.

За таких обставин справи, враховуючи досліджені у їх сукупності докази по справі, зокрема, пояснення свідків, які підтвердили факт постійного безперервного проживання заявника на території України у 90-х роках (на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 та набрання 13.11.1991 чинності Законом України «Про громадянство України» від 08.10.1991), суд вважає, що вимога заявниці підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,293, 315,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення за участю заінтересованої особи Приморського районного відділу у м.Одесі Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на території України станом на 24.08.1991 року.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Повне судове рішення складено 12.03.2020

Суддя Луняченко В. О.