Справа № 450/1357/19 Провадження № 2/450/340/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

за участю представника позивача Васіва Ю.М.

представника відповідача Качмар І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом Приватної агрофірми «Нива» до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Приватної агрофірми «Нива» збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 562 747, 96 грн.,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): у власності Привтаної агрофірми «Нива» перебуває нерухоме мано об`єкта, а саме: будівля механічної майстерні літ. «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та будівля, приміщення котельні літ. «Г-1» загальною площею 116,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - загальн аплоща нерухомого майна 898,6 кв.м. Між ПАФ «Нива» та ТзОВ «Денмак», ТзОВ «Лео-С», ТзОВ «Торгово виробнича компанія «Волді» було укладено договори оренди, однак дані договори не були виконані через неправомірні дії ОСОБА_3 чим їм завдано збитки у вигляді упущеної вигоди. Зазначені вище договори оренди були розірвані та не виконані через те, що ОСОБА_2 здійснював першкоди у користуванні ПАФ «Нива» нерухомим майном, чим заподіяв шкоду у вигляді упіщеноїї вигоди. Відповідно до рішення Пустомитівського районного суду у спарві №1316/4923/12 вирішено витребувати в ОСОБА_2 приміщення механічної майстерні (площею 781,7 кв.м.) та котельні (площею 116,9 кв.м.) загальною площею 898,6 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та зобов`язати повернути вказані приміщення Приватній агрофірмі «Нива». Однак відповідач добровільно не виконав рішення суду. Тому вони змушені були звернутися до Пустомитівського ВДВС із заявою про примусове виконання рішення суду, однак рішення не було виконано і 10.11.2015 року виконавча служба звернулась до Пустомитівського РВ ГУ МВС України із заявою про злочин передбачений ст. 382 КК України. Тому, на підставі викладеного у зв`язку із розірванням трьох договорів оренди, які у зв`язку із незаконними діями відповідача призвели до неможливості ПАФ «Нива » виконати умови Договорів щодо передачі складських приміщень загальною площею 898,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому сума упущеної вигоди становить 562 747, 96 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

У своєму позові посилалась на вимоги ст.ст. 22, 1166 ЦК України.

Позиція відповідача: представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, про що подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне. Звертає увагу суду на те, що позивачем не доведено наявність передбачених законом умов, сукупність яких створює підстави для цивільно-правової відповідальності - тобто стягнення з позивача упущеної вигоди . Зазначає, щопід час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК Укарїни, доказуванню підлягає факт спричинення шкоди; протиправність дій заподіювача шкоди і його вина; причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Сам по собі факт наявності шкоди не породжує обов`язку її компенсації, оскільки необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності. Вказує, що позивач умисно уклав догвори оренди, наперед знаючи про те, що вони ним виконані не будуть. Крім цього, про недобросовісність дій позивача свідчить і те, що вказані договори ним укладалися попри визнання вказаних приміщень речовими доказами у кримінальному провадженні, яке зареєстровано з ініціативи позивача, опечатання та опломбування вказаних приміщень. На підставі викладеного вважає даний позов безпідставним та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

24.04.2019 року запит щодо доступу до персональних даних; 27.05.2019 року відповідь на запит; 30.05.2019 року ухвала про відкриття провадження; 30.05.2019 року ухвала про вжиття заходів забезпечення позову; 10.10.2019 року клопотання про ознайомлення з матеріалами справи;15.10.2020 року ухвала про відмову у застосуванні зустрічного забезпечення; 15.10.2019 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 21.10.2019 року відзив на позовну заяву; 14.04.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 11.06.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 09.09.2020 року клопотання про розгляд справи у відсутності позивача; 11.09.2020 року адвокатський запит.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

у власності Приватної агрофірми «Нива» перебуває нерухоме мано об`єкта, а саме: будівля механічної майстерні літ. «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та будівля, приміщення котельні літ. «Г-1» загальною площею 116,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - загальна площа нерухомого майна 898,6 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою №227641173 від 10.10.2020 року із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ПАФ «Нива».

Відповідно до рішення Пустомитівського районного суду у спарві №1316/4923/12 вирішено витребувати в ОСОБА_2 приміщення механічної майстерні (площею 781,7 кв.м.) та котельні (площею 116,9 кв.м.) загальною площею 898,6 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та зобов`язати повернути вказані приміщення Приватній агрофірмі «Нива».

У зв`язку із відмовою відповідача ОСОБА_2 добровільно виконати рішення Пустомитівського районного суду, 10.11.2015 року виконавча служба звернулась до Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області із заявою про злочин передбачений ст. 382 КК України.

Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є стягнення упущеної вигоди.

Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, який урегульований ЦК України та предметом спору є відшкодування матеріальних збитків.

Згідно доданих до позовної заяви документів, вбачається, що між ПАФ «Нива» та ТзОВ «Денмак», ТзОВ «Лео-С», ТзОВ «Торгово виробнича компанія «Волді» було укладено договори оренди. Однак дані договори не були виконані, як зазначає позивач через неправомірні дії ОСОБА_2 чим завдано позивачу збитки у вигляді упущеної вигоди на суму 562 747, 96 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій.

Отже, поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Як вбачається із суті позовних вимог позивач просить відшкодувати завдану їм шкоду у вигляді упущеної вигоди у зв`язку із розірванням трьох Договорів оренди, які у зв`язку із незаконними діями відповідача призвели до неможливості ПАФ «Нива» виконати умови Договорів щодо передачі складських приміщень загальною площею 898, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на суму 562, 747, 96 грн.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. В свою чергу вина встановлюється належними та допустимими доказами, зокрема рішенням суду. Вищевказана правова позиція є усталеною та викладена у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі №317/4334/16-ц.

Відповідно до правової позиції ВГСУ викладеної у постанові від 30.07.2015 року у справі №922/5993/14 встановлено, що відшкодуванню підлягають збитки (упущена вигода), що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки настання яких можливо було уникнути є опосередкованими та не підлягають до відшкодування.

В даному випадку, позивачем не доведено наявність вини ОСОБА_2 у неможливості отримання доходу, на даний час відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про витребування майна з незаконного володіння ОСОБА_2 та зареєстроване кримінальне провадження за ст. 382 КК України, де вказані приміщення є речовими доказами.

Крім того, наявність договорів оренди, укладених між позивачем як орендодавцем та ТзОВ «Денмак», ТзОВ «Лео-С», ТзОВ «Торгово виробнича компанія «Волді» не є підставою для стягнення з відповідача вищезазначених збитків у формі упущеної вигоди.

Ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На виконання вимог ст.81 ЦПК України, позивачем не доведено, що діями відповідача останнім була спричинена матеріальна шкода, яка відповідно до вимог ст.22 ЦК України є упущеною вигодою.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог приватної агрофірми «Нива» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, слід відмовити.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Згідно ч. 2ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно частин першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Качмар І.О. На переконання суду, дії щодо підготовки та підписання договору, збирання доказів та судової практики, вивчення матеріалів, Практики Верховного суду, формування відзиву,підготовки та подання до суду відзиву на позовну заяву не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи і до того ж відзив на позов є правом, а не обов`язком відповідача, що ставить під сумнів наведені у розрахунку відомості щодо фактичних витрат часу. Суд вважає, що на підготовку відзиву на позовну заяву достатньою для стягнення буде сума у розмірі 2 500 тис. гривень. Також щодо кількості витрачених годин на отримання рішення суду, отримання судових наказів на примусове виконання рішення суду, суд вважає їх необґрунтованими та такими що не підлягають до стягнення. З урахування кількості проведених судових засідань з участю представника відповідача (4 судових засідання), суд приходить до переконання про часткове задоволення витрат на правову допомогу у розмірі 7 500 тис. гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.15, 16, 22, 1166 ЦК України та ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні позовних вимог приватної агрофірми «Нива» до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 на користь приватної агрофірми «Нива» збитків у вигляді упущеної вигоди у сумі 562 747, 96 гривень - відмовити.

Стягнути з приватної агрофірми «Нива» на користь ОСОБА_2 7 500,00 (сім тисяч п`ятсот) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватна агрофірма «Нива», 81126, Львівськ аобласть, Пустомитівський район, с. Лисиничі, вул. Шевченка, 48.

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 09.12.2020 року.

СуддяД. А. Кукса