Провадження № 2/522/1901/20
Справа № 522/7360/17
У Х В А Л А

09 грудня 2020 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Домусчі Л.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кисельової Надії Володимирівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Стандарт», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним дій, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається наступне.

Позивачка 19.04.2017 року звернулася до суду з позовом до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кисельової Надії Володимирівни, треті особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «КБ «Стандарт», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним дій, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Ухвалою суду (с.Науменко А.В.) від 27.02.2018 року провадження у справі закрито (т.1, а.с.204-205).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 18.12.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 27.02.2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.2, а.с.86-90).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Домусчі Л.В. та ухвалою суду від 23.01.2019 року справу прийнято до провадження судді та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 18.02.2019 року.

У зв`язку з неявкою сторін 18.02.2019 року та 15.04.2019 року розгляд справи відкладався.

Ухвалою суду від 03.06.2019 року відмовлено у клопотанні з боку відповідача про зупинення провадження у справі та задоволено клопотання про витребування доказів від ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 03.06.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 11.09.2019 року.

11.09.2019 року розгляд справи був відкладений на 13.11.2019 року у зв`язку з неявкою відповідача та представників ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Комерційний банк «Стандарт», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У зв`язку з неявкою сторін 13.11.2019 року розгляд справи відкладено на 30.01.2020 року.

До суду 30 січня 2020 року надійшла заява позивача про відвід головуючої судді з підстав упередженості останньої.

Ухвалою суду від 30.01.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді відмовлено.

Ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси Свяченої Ю.Б. від 03.02.2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Домусчі Л.В.

Розгляд справи було призначено на 26.03.2020 року. У зв`язку з неявкою сторін, за наявності клопотання представника позивача, 26.03.2020 року розгляд справи було відкладено на 17.06.2020 року.

Ухвалою суду від 17.06.2020 року ОСОБА_1 знову подала заяву про відвід головуючої судді Домусчі Л.В. від 17.06.2020 року яку суд за її участю залишено без розгляду.

Розгляд справи було відкладено на 17.09.2020 року з метою належного сповіщення всіх сторін, задовольнивши також письмове клопотання представника банку про відкладення розгляду справи.

16.09.2020р. до суду надійшло клопотання від адв. ОСОБА_6 про відкладання судового засідання у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

Також 16.09.2020 року до суду надійшла заява від позивачки ОСОБА_1 на електронну адресу суду з проханням перенести судове засідання у зв`язку з зайнятістю її адвоката Труби К.Б. і хворобою позивачки.(а.с.102).

17.09.2020 року на електронну адресу суду надійшла аналогічна заява від представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» про відкладання судового засідання.(а.с.104).

17.09.2020 року в судове засідання учасники справи не з`явились, але в цей же день на адресу суду надійшла заява від позивачки з проханням перенести судове засідання у зв`язку з зайнятістю її адвоката Труби К.Б. і її хворобою. (а.с.115). Також до суду надійшла від позивачки і заява про відвід головуючого по справі судді Домусчі Л.В. (а.с.109-114) оскільки у неї викликає сумнів в втручання в автоматизовану систему розподілу справ між суддями з недотриманням на її погляд строків, та справа була призначена до «потрібного» суддів Домусчі Л.В. за домовленістю з відповідачем і таких суддів не можна допускати до таких судових справ і це є суб`єктивним критерієм. Також вона дізналась, що судова повістка не відправлялась відповідачу. А також що вона не писала заяву на отримання смс-повідомлення про судові засідання. Також позивач зазначила що. з інформації з інтернет суддя Домусчі Л.В. виносить рішення на користь впливових людей в м.Одесі (аеродром «Шкільний») (а.с.109-114). Відвід заявлено по суб`єктивним критеріям.

У зв`язку з клопотаннями учасників справи про відкладання судового засідання 17.09.2020 року, судове засідання відкладено на 09.12.2020 року, а тому суд без учасників справи та наявністю їх клопотань про відкладання судового засідання не розглядав заяву про відвід від 17.09.2020 року.

В судовому засіданні 07.09.2020 року позивачка ОСОБА_1 підтримала свою заяву від 09.12.2020 року про відвід головуючому судді Домусчі Л.В., посилаючись викладені в заяві обставини.

Її представник адв. Труба К.Б. підтримала заяву про відвід судді.

Представники третіх осіб АТ «Райффайзен Банк Аваль», Котової О.А. просили відмовити у задоволені заяви про відвід, вважаючи що така заява є безпідставною не підтверджена фактичними даними, та позивачка зловживає своїми права протягом часу розгляду справи, оскільки це вже четверта її заява про відвід судді з надуманих підстав, що є зловживанням процесуальними правами та просила застосувати заходи впливу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлялись судом належним чином.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого висновку.

У відповідності до ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підставою заяви позивачка вказує :

сумнів в втручання в автоматизовану систему розподілу справ між суддями з недотриманням на її погляд строків, та справа була призначена до «потрібного» суддів Домусчі Л.В. за домовленістю з відповідачем і таких суддів не можна допускати до таких судових справ і це є суб`єктивним критерієм. Також вона дізналась, що судова повістка не відправлялась відповідачу. А також що вона не писала заяву на отримання смс-повідомлення про судові засідання.

Аналогічні підстави для відводу судді Домусчі Л.В. позивачка зазначала у своїй заяві від 30.01.2020 року, яка судом була розглянута 30.01.2020 року.

Згідно ч.5 ст.36 ЦПК України . якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Враховуючи викладене суд вважає що заява в частині підстав : втручання в автоматизовану систему розподілу справ між суддями з недотриманням на її погляд строків, та призначення справи до «потрібного» судді Домусчі Л.В. за домовленістю з відповідачем і таких суддів не можна допускати до таких судових справ і це є суб`єктивним критерієм, що вона дізналась, що судова повістка не відправлялась відповідачу, не писала заяву на отримання смс-повідомлення про судові засідання, підлягає залишенню без розгляду.

Щодо обґрунтування заяви про відвід з підстав: що їй стало відомо з інформації з інтернет що суддя Домусчі Л.В. виносить рішення на користь впливових людей в м.Одесі (аеродром «Шкільний») (а.с.109-114), то суд вважає, що ці обставини не підтверджені належними доказами і як така інформація стосується цієї справи, а тому є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо посилань на наявність скарг громадян у ВРП, то це є право учасників справи, крім того заявник не обґрунтувала пов`язаність таких скарг з порушенням її прав а тому суд також не вбачає підстав для її задоволення.

Таким чином, вивчивши подану заяву суд приходить до її необґрунтованості та безпідставності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно положень ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суб`єктивні процесуальні права мають здійснюватися в найбільш економічний спосіб. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч.4 ст.44 ЦПК України).

Згідно ч.2 ст.214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У ч.4 ст.10 ЦПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд погоджується з доводами представника третьої особи, що позивач, починаючи з закриття підготовчого засідання вчиняє процесуальні дії, які затягують розгляд справи, при цьому подаючи заяви про відвід з аналогічних підстав.

Суд попереджає та роз`яснює позивачу та її представнику що, згідно ч.3 ст.44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись: ст. ст. 36, 39, 40, 126, 258-260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід судді в частині підстав : втручання в автоматизовану систему розподілу справ між суддями з недотриманням на її погляд строків, та призначення справи до «потрібного» судді Домусчі Л.В. за домовленістю з відповідачем і таких суддів не можна допускати до таких судових справ і це є суб`єктивним критерієм, що вона дізналась, що судова повістка не відправлялась відповідачу, не писала заяву на отримання смс-повідомлення про судові засідання, залишити без розгляду.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 17.09.2020 року про відвід головуючого судді з інших підстав - відмовити.

Ухвала в цій частині оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано суддею 09.12.2020 року.

Суддя: Л.В. Домусчі