Справа № 357/2686/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Севериненко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква подання державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сліпченко Є.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

12.03.2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 (передано для розгляду судді 13.03.2020 року), яке обґрунтоване тим, що на виконанні у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) знаходиться виконавче провадження за № 59787284 про сплату боргу № Ф-10167-17У від 11.05.2019 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу по єдиному соціальному внеску в сумі 34 762,83 грн. на користь держави. Виконавцем вчинялися дії щодо виконання рішення, однак рішення боржником не виконано, при цьому боржник ухиляється від його виконання.

Посилаючись на ст. 377-1 ЦПК України, Закони України «Про виконавче провадження», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» державний виконавець ОСОБА_2 просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених вимогою про сплату боргу № Ф-10167-17У від 11.05.2019 року ГУ ДФС у Київській області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь держави боргу по єдиному соціальному внеску в сумі 34 762,83 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, в поданні просив розгляд подання проводити без його участі. Подання підтримав в повному обсязі.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11.05.2019 року ГУ ДФС у Київській області видано вимогу № Ф-10167-17У про сплату боргу (недоїмки) з ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску в розмірі 34 762,83 грн.

13.08.2019 року постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області Сліпченко Є.С. відкрито виконавче провадження № 59787284 про примусове виконання вказаної вимоги № Ф-10167-17У від 11.05.2019 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії супровідного листа від 13.08.2019 року № 56568 відділом ДВС надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження на адресу ОСОБА_1 , при цьому доказів отримання боржником вказаної постанови матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

З наданих до подання матеріалів не вбачається про обізнаність боржника про відкриття щодо нього виконавчого провадження, що свідчить про відсутність підстав вважати про ухилення останнього від сплати боргу.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів ухилення від виконання зобов`язань покладених на ОСОБА_1 , державний виконавець не довів обґрунтованість подання, суд дійшов висновку, що вказане подання є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 441, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сліпченко Є.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяА. Ю. Цуранов