Справа № 308/3773/13-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 березня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Готра Т.Ю., Джуга С.Д.

з участю секретаря судового засідання: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про відмову видати дублікат виконавчого листа, постановлену 17 жовтня 2019 року головуючим суддею Бенца К.К. у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів,

встановив:

ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» звернувся у суд із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів за №2-682/11 виданих 01.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Заява мотивована тим, що 28 серпня 2013 р. Ужгородським міськрайонним судом у справі №2-682/11 було ухвалено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суми боргу за кредитним договором в розмірі 548372,31 грн., та 1609,50 грн. судових витрат. На виконання вказаного судового рішення 01.10.2013 р. Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчі листи № 2-682/11 відносно кожного боржника. 13.05.2015 р. виконавчі листи № 2-682/11, що видані 01.10.2013 р. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, були повторно пред`явлені до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області до виконання.

У зв`язку з відсутністю інформації у стягувача про хід виконання виконавчих листів, 14.02.2017 року до Ужгородського МВ ДВС ГУТЮ у Закарпатській області було подано заяву прохід виконавчих дій, на яку 24.02.2017 р. та 01.03.2017 р. отримані відповіді в яких зазначено, що постанови про повернення виконавчого документа на підставі п.4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» та виконавчі листи надіслані ПАТ «Укрсоцбанк». Заявник зазначає, що станом на 06.09.2017 року постанови про повернення виконавчих документів та виконавчі листи стягувачем не отримані, вважає їх втраченими при поштовій пересилці, а тому, просить суд видати дублікати виконавчих листів №2-682/11, виданих 01.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом у справі №2-682/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 548372,31 грн., та 1609,50 грн. витрат стосовно кожного з боржників.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17.10.2019 року відмовлено у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.

Не погоджуючись з даною ухвалою ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву. В обґрунтування скарги посилається на те, що стягувач звернувся до суду в межах строку на повторне пред`явлення виконавчих листів до виконання. Судом при постановленні ухвали не перевірено дано оцінку обставинам справи та не досліджено матеріалів виконавчих проваджень з приводу виконання виконавчих листів №2-682/11, зокрема щодо підтверджень направлення виконавчих листів стягувачу рекомендованим поштовим відправленням.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 30.01.2020 року замінено у даній справі заявника ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа Банк».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як зазначено в статтях 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Закарпатської області у справі № 2-682/11 від 28.08.2013 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суми боргу за кредитним договором в розмірі 548372,31 грн. та 1609,50 грн., судових витрат.

На підставі рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 28.08.2013 року, Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було 01.10.2013 року видано виконавчі листи за №2-682/11, (а.с.4, 5).

27.04.2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» надіслано на адресу МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції виконавчий лист виданий 01.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом у справі №2-682/11, про стягнення з ОСОБА_1 суму заборгованості. (а.с.6).

28.04.2015 року Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» надіслано на адресу МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції виконавчий лист виданий 01.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом у справі №2-682/11 , про стягнення з ОСОБА_2 суму заборгованості. (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області знаходилося виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-682/11 виданих 01.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредитному договору №08/279-112 станом на 05.12.2012 року в розмірі 548372,31 грн., та стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з кожного по 1609,50 грн. судових витрат. (а.с.54-59).

З повідомлення начальника Ужгородського МВ ДВС від 24.02.2017 року слідує, що 30.06.2015 року у відповідності до п.4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанови про повернення виконавчих листів стягувачеві з примусового виконання листа №2-682/11 від 01.10.2013 року. Станом на 24.02.2017 року виконавчий лист №2-682/11 від 01.10.2013 що виданий Ужгородським міськрайонним судом повторно стягувачем не пред`являвся до примусового виконання (а.с.10-11).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту втрати виконавчих листів №2-682/11 виданих 01.10.2013 року, в цивільній справі № 2-682/11.

Проте, колегія суддів не може у цілому погодитись з даним висновком суду першої інстанції, оскільки такий не ґрунтується всебічно на матеріалах справи та нормах процесуального права.

У справі містяться відомості про те, що Ужгородський МВ ДВС згідно постанов державного виконавця від 30.06.2015 року надсилав стягувачу у відповідності до припису п.4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі листи за №2-682/11 від 01.10.2013 року.

Проте, матеріали справи у той же час не містять доказів отримання ПАТ «Укрсоцбанк» зазначених листів разом з виконавчими листами.

У пункті 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

В абзаці 1 ст. 431 ЦПК України зазначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Водночас як зазначено в підпунктах 17.2 і 17.4 п. 17 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів:

оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою суд повинен з`ясувати обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, перевіривши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Суд першої інстанції вважав, що виконавчі листи за № 2-682/11, які було видано на виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 28.08.2013 року, постановою державного виконавця від 30 червня 2015 року повернуті стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак матеріали справи не містять доказів того, що ПАТ «Укрсоцбанк» отримувало постанови державного виконавця від 30 червня 2015 року про повернення стягувачу виконавчих листів.

Як слідує з аналізу змісту ст. 12 ЦПК України суд першої інстанції повинен був роз`яснити заявнику його процесуальні права та обов`язки по наданню відповідних доказів з приводу заявлених вимог та настання наслідків по вчиненню або не вчиненню певних процесуальних дій. А також за наявності певних обставин сприяти в реалізації заявником прав передбачених цим Кодексом.

У супереч цьому, суд першої інстанції не встановив усіх обставин, які пов`язані з відправкою та отриманням оригіналів виконавчих листів.

Зазначене свідчить про те, що суд першої інстанції не виконав усіх своїх обов`язків, які призвели до вчинення поспішного висновку про те, що не мало місце втрати виконавчих листів.

Стосовно посилання ПАТ «Укрсоцбанк» на те, що суд першої інстанції не досліджував матеріалів виконавчих проваджень на предмет належного надсилання виконавчих листів та вручення таких. То зазначений довід має важливе значення, який залишено судом поза увагою.

Щодо посилання ПАТ «Укрсоцбанк» на те, що стягувач звернувся до суду в межах строку на повторне пред`явлення виконавчих листів до виконання. То апеляційний суд вважає недоречним таке посилання заявника, оскільки суд першої інстанції не робив висновку щодо пропуску стягувачем такого строку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що чинний ЦПК України не передбачає такої процесуальної дії як «Видача дубліката виконавчого листа замість втраченого оригіналу» у взаємозв`язку з тим, що дублікат виконавчого документа може видати лише суд першої інстанції згідно Перехідних положень чинного Кодексу.

Але зважуючи на ту обставину, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про відмову в задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів, припустився порушень вимог норм процесуального права, що у сукупності призвело до постановлення передчасної ухвали. То через це апеляційний суд приходить до думки, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви по суті заявлених вимог.

В прохальній частині апеляційної скарги, ПАТ «Укрсоцбанк» просить апеляційний суд видати дублікати виконавчих листів. Та позаяк чинним ЦПК України не передбачено вчинення апеляційним судом такої процесуальної дії, а тому, вказана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на викладені мотиви.

Враховуючи встановлене та керуючись нормами статей 374, 379, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу акціонерного товариства «Альфа Банк», задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2019 року про відмову у видачі дублікатів виконавчих листів, скасувати, а справу направити для продовження розгляду питання видачі дублікатів виконавчих листів до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 12 березня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: