ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Херсон

справа № 2-982/09

провадження № 22-ц/819/995/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарГеленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє ОСОБА_3 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Єпішина Ю.М. від 30 квітня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», Суворовський районний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви послалися на те, що 16 січня 2007 року між ВАТ «Райфайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договори поруки в забезпечення виконання кредитного договору на суму 17000,00 доларів США, зі сплатою 13,35% річних строком до 14 травня 2018 року.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором ВАТ «Райфайзен банк Аваль» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_4 та солідарно з поручителів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який рішенням Суворовського районного судом м.Херсона від 08 вересня 2009 року задоволено.

На підставі рішення суду видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як з поручителів суми заборгованості за кредитним договором, які перебувають на виконанні Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

У зв`язку із визнанням рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08 квітня 2019 року недійсними укладених між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» в забезпечення виконання кредитного договору договорів поруки від 16 січня 2007 року, вони звернулися до ВДВС з заявою про закінчення виконавчих проваджень, однак 07.10.2019 року отримали відмову.

Посилаючись на те, що виконавчі листи видані без достатніх правових підстав, а тому відповідно до положень статті 432 ЦПК України просить визнати їх такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року заяву залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду щодо відсутності передбачених статтею 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, не відповідають обставинам справи та зроблені без врахування рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 квітня 2019 року, яким спірні договори поруки визнані недійсними, а звернення стягнення - незаконним.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» її доводи не визнало, ухвалу суду першої інстанції просить залишити без змін, зазначивши, що підставою для визнання недійсними договорів поруки є навмисне введення в оману поручителів боржником ОСОБА_4 , а тому саме на неї покладається обов`язок з відшкодування поручителям завданої шкоди та понесених ними збитків, і це свідчить про відсутність правових підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду мотивовано тим, що право заявників не підлягає захисту у обраний ними спосіб, оскільки за наслідком визнання укладених ними з кредитором договорів поруки недійсними мають бути застосовані правові наслідки, які випливають із недійсності правочину.

В процесі розгляду справи суд в становив, що між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», який змінив своє найменування на АТ «Райффайзен Банк Аваль», 16 січня 2007 року укладено кредитний договір № 014/10/722, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 17000 доларів США зі строком погашення до 16.08.2012 року. В забезпечення виконання нею зобов`язань за цим кредитним договором 16.01.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено договори поруки та договір іпотеки.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08.09.2009 року з позичальника на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 203,82 грн. та судовий збір у розмірі 172,04 грн., а також достроково солідарно з ОСОБА_4 як з позичальника, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як з поручителів стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 631,76 доларів США, що еквівалентно 180492,29грн та судовий збір у розмірі 745,35 грн, 782,61 грн та витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

03 березня 2010 року Суворовський районний суд м. Херсона видав виконавчі листи № 2-982/09 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» наведеної вище суми боргу.

Суворовським районним відділом державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було відкрито виконавчі провадження №№42730557 та 48669395 з примусового виконання виконавчих листів № 2-982/09 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.04.2019 року, ухваленим у справі № 668/13081/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Райфайзен банк Аваль» про визнання договорів поруки та іпотеки недійсними, позовні вимоги задоволено. Визнано договір поруки від 16.01.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», недійсним. Визнано договір поруки від 16.01.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», недійсним. Визнано договір іпотеки, укладений 16.01.2007 року між ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., недійсним та скасовано заборону відчуження предмета іпотеки з Державного реєстру заборон.

Рішення суду набрало законної сили та на час перегляду справи в апеляційному порядку є чинним.

26 вересня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області із заявою про закінчення виконавчих проваджень згідно із пунктом п`ятим частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), однак отримали відмову у задоволенні заяви про закінчення виконавчих проваджень.

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною другою статті 432 ЦПК України визначено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно із пунктом п`ятим частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Статтею 216 ЦК України врегульовано питання щодо правових наслідків недійсності правочину та передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За приписами статті 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зокрема, статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є договори та інші правочини.

Враховуючи, що обов`язки заявників щодо сплати на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за укладеним ним із ОСОБА_4 кредитним договором виникли на підставі договорів поруки, які в судовому порядку визнані недійсними з моменту їх укладення, колегія суддів вважає, що з дати набрання цим судовим рішенням законної сили ці обов`язки слід вважати такими, що припинилися, а тому примусове виконання виконавчого документа, хоч він і виданий на підставі судового рішення, є неможливим та таким, що порушує право заявників не виконувати зобов`язання, якого не існує.

На думку колегії суддів, саме з метою уникнення неправомірного виконання виконавчих документів, в тому числі виданих на підставі рішення суду, у Цивільний процесуальний кодекс України і введено інститут визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково з будь-яких законних причин.

З огляду на наведене та враховуючи положення норм процесуального права щодо завдання і основних засад цивільного судочинства, а також способів захисту, які застосовуються судом саме з метою ефективного захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний заявниками спосіб захисту у спірних правовідносинах відповідає вимогам закону та є ефективним, в той час, як запропонований судом спосіб захисту, а саме: застосування передбачених частиною першою статті 216 ЦК України правових наслідків недійсності договору поруки не відновить права заявників як боржників у виконавчому провадженні.

При цьому колегія суддів вважає, що та обставина, що обов`язок заявників щодо виконання зобов`язання перед банком за основним договором виникло не лише з договорів поруки, а й з рішення суду, не може бути перешкодою для захисту наявного у них права не виконувати зобов`язання, яке в установленому законом судовому порядку визнано недійсним з моменту його виникнення, оскільки в інший спосіб здійснити захист цього права неможливо, так як зазначене рішення було предметом перегляду в апеляційному та касаційному порядку, в тому числі із аналогічних мотивів, а передбачені статтею 423 ЦПК України підстави для перегляду цього судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами відсутні.

Суд першої інстанції встановлені ним обставини та наведені положення норм матеріального і процесуального права не врахував, та в результаті, на думку колегії суддів, зробив помилковий висновок щодо відсутності передбачених законом підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, ухвалене судом судове рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог заявників із наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані Суворовським районним судом м.Херсона 03.03.2010 року про примусове виконання рішення цього суду від 08 вересня 2009 року, ухваленого у справі №2-982/09, в частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/10/722 від 16.01.2007 року у сумі 23 631,76 доларів США, що еквівалентно 180 492,29грн, витрат сплаченого держмита в сумі 745,35грн та витрат на ІТЗ в сумі 30грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 21 грудня 2020 року

Суддя Л.В. Пузанова