У х в а л а

14 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 578/513/20

провадження № 61-16584 ск 20

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 07 серпня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Клименка Леоніда Олексійовича про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії,

В с т а н о в и в:

04 листопада 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 07 серпня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 07 серпня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року, і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 11 грудня 2020 року, але який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме, для надання касаційної скарги у новій редакції в частині зазначення чітко та належним чином підстав касаційного оскарження, визначених у пунктах 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України та правильного найменування суду, а також доказів доплати судового збору.

На виконання даної ухвали суду та в установлений судом строк, ОСОБА_1 надіслала касаційну скаргу у новій редакції, зазначивши правильне найменування суду, однак не вказавши чітко підстави касаційного оскарження.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконала належним чином ухвалу Верховного Суду від 16 листопада 2020 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

У порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено чітко та належним чином підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Зокрема, у касаційній скарзі в новій редакції ОСОБА_1 посилається на зміст пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, а також наводить перелік підстав касаційного оскарження, визначених у пунктах 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України, однак при цьому не вказує чітко, на підставі якого з них (або кількох) вона оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Як убачається із касаційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, визначені в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

У частині другій статті 389 ЦПК України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні; у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу із зазначенням у ній, крім іншого, чітко та належним чином підстави (підставу) касаційного оскарження рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 07 серпня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року, визначені в пунктах 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України та з урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

Належним чином оформлена за змістом касаційна скарга має бути подана до суду із доданими до неї копіями у відповідній кількості для інших учасників справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року становив 2 102,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, за подання касаційної скарги на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 07 серпня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року оплачується судовий збір у сумі 1 681,60 грн (2 102,00*0,4*200%).

До касаційної скарги додано квитанцію від 04 листопада 2020 року про сплату судового збору в сумі 1 680,00 грн, а тому ОСОБА_1 слід надати докази про доплату судового збору в розмірі 1,60 грн (1 681,60-1 680,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України установлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року, до 11 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко