ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1715/20 Справа № 2-2690/07 Суддя у 1-й інстанції - Мазниця А.А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпропетровської міської ради про визнання угоди дійсною та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено. Договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості, укладений 07.11.2006 р. між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 , визнано дійсним. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, що складається з А2 будівля кафе загальною площею 453,2 кв.м.; І поверх поз. 101-105 площею 228,8 кв.м.; ІІ поверх поз. 201 площею 224,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без додаткових актів вводу в експлуатацію. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, Дніпровська міська рада, 06 листопада 2019 року, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, постановлене із порушенням норм матеріального та процесуального права та не відповідає обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради підлягає закриттю, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуваним рішенням від 03 серпня 2007 року позов задоволено. Апеляційна скарга на рішення подана 06 листопада 2019 року, тобто по спливу 12 років. Вказаний термін не слід вважати розумним.

Строк апеляційного оскарження встановлено цивільно-процесуальним законом і він не може бути безмежним. Захищаючи процесуальні права одних осіб, апеляційний суд не вправі порушувати процесуальні права інших осіб, що беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п.п. 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі Устименко проти України ( заява № 32053/13) від 29 жовтня 2015 року, яке набрало статусу остаточного 29 січня 2016 року, за яким Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу , то таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Також, в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини Пономарьов проти України зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

З матеріалів справи вбачається, що Дніпровській міській раді було відомо, що в провадженні Жовтневого районного суду перебуває справа за вищевказаним позовом. Даний факт підтверджується наявністю довіреності представника Дніпровської міської ради, безпосередньою участю представника Дніпровської міської ради у попередньому судовому засіданні та його підписом в розписці про дату, час та місце наступної дати судового засідання (а.с. 30, 44, 45).

В ході розгляду справи, судом апеляційної інстанції було з`ясовано, що провадження у справі за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2007 року було відкрито помилково.

При цьому, відповідно до ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного.

Таким чином, суду належало відмовити у відкритті апеляційного провадження.

З цих підстав, та враховуючи, що суд помилково відкрив провадження у справі за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2007 року, апеляційне провадження у справі підлягає закриттю на підставі ст. 362 ЦПК України.

При цьому, згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне в даному випадку застосувати аналогію закону, як то передбачено ч. 9 ст. 10 ЦПК України, оскільки ст. 362 ЦПК України не передбачено закриття провадження у справі, якщо вона помилково відкрита.

Керуючись ст. ст. 259, 358, 362, 381 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпропетровської міської ради про визнання угоди дійсною та визнання права власності закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова