РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/6500/19

Провадження № 22-ц/4815/230/20

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Тимощук О.Я.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту 20 листопада 2019 року

Рівненський апеляційний суд :

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Бондаренко Н.В., Шимків С.С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хмари М.В. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі управління) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Позов мотивує тим, що 30 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відповідно до якої ОСОБА_1 була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року. При заповненні декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги не вказала дохід від продажу транспортного засобу Fiat Doblo, кузов ZFA 1498 в розмірі 50 000,00 гривень, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 22 645,56 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Рівненської міської ради надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 22 645 грн. 56 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Хмара М.В. вказує на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не було взято до уваги, що жоден з доказів, долучений представником позивача до матеріалів справи не підтверджує факт виплати управлінням соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 .

Вказує, що рішення про призначення соціальної допомоги ОСОБА_1 було прийнято 29.07.2016, а довідкою №925 від 12.11.2019 визначено, що соціальну допомогу ОСОБА_1 отримує з червня 2016 року. Тобто, дані докази абсолютно суперечать не тільки один одному, але й змісту позовної заяви.

Зазначає, що факти порушень надання неповної інформації про майно, якщо такі існували, повинні були фіксуватись у відповідному акті проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надавалися для призначення державної соціальної допомоги. Вважає, що позивачем не було вжито достатніх заходів для перевірки відомостей, щодо доходів та майнового стану сім"ї ОСОБА_1 .

Крім того вказує, що передбачених п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та ст. 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" підстав для припинення відповідачу виплати вказаного виду допомоги в управління не було, тому відповідного рішення про припинення виплат відповідачу у позивача немає, внаслідок чого вимога про повернення коштів є необґрунтованою.

Зазначає, що повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі відповідних рішень за результатами обстеження матеріально-побутових умов сім"ї та зібраної інформації про сім"ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги, проте під час розгляду справи позивачем не було доведено факт прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги ОСОБА_1 .

Вважає, що позивачем неналежно, а саме без урахування фактично отриманого відповідачкою доходу, визначено обсяг надміру виплачених коштів.

Також позивачем не було доведено та не встановлено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні наявність будь-якого умислу ОСОБА_1 щодо не зазначення транспортного засобу Fiat Doblo у декларації про доходи та майновий стан від 30.06.2016 чи доходів з його продажу.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові управління відмовити.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради вказує, що державна соціальна допомога сім"ї Кундеус О.О. на період з 01.06.2016 по 30.11.2016 була призначена відповідно до рішення управління від 29.07.2016. Згідно вказаного рішення щомісячний розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям становив 3774,26 грн і помісячно зараховувався на рахунок № НОМЕР_1 , що також підтверджується довідкою від 12.11.2019 року № 295 виданою управлінням (довідка міститься в матеріалах справи). Рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_1 було прийнято 29.07.2016 року, а сама допомога призначена з червня 2016 року оскільки відповідно до п.8 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженого представника сім`ї, які документи повинні бути подані додатково. ОСОБА_1 до управління звернулася із заявою 30.06.2016 року, однак не надала довідку про розмір аліментів з Державної виконавчої служби, і тому їй був наданий місячний термін на донесення вказаної довідки. 21.07.2016 року ОСОБА_1 донесла в управління довідку від 18.07.2016 року з Державної виконавчої служби і тому допомога була призначена з червня 2016 року.

Під час проведення перевірки особової справи відповідача - № 620168 було виявлено, що ОСОБА_1 не задекларувала дохід від продажу транспортного засобу Fiat Doblo, який належав їй на праві власності та 23.12.2015 року згідно договору купівлі-продажу був проданий за 50000 гривень, що підтверджується інформацією наданою Регіональним сервісним центром 8041 РСЦ МВС в м. Київ №31/26-102218 від 15.06.2018 року.

Факт проведення такої перевірки підтверджується Актом проведення перевірки особової справи № 620168 одержувача соціальної допомоги від 19.07.2018 року складеним Державним соціальним інспектором Середою Л. (копія додається).

Щодо припинення ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, зазначає, що відповідно до ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Відповідно до п.12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. N250, у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Щодо визначення розміру державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 зазначає, що розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у 2016 році не може бути більше 75 відсотків рівня забезпечення прожиткового мінімуму для сім`ї. Відповідно до ст.5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Отже обрахунок викладений в апеляційній скарзі з врахуванням попередніх 10-ти місяців є хибним. Прожитковий мінімум сім`ї ОСОБА_1 при зверненні за призначенням допомоги складав 5437,00 грн., а середньомісячний дохід (без врахування не задекларованого доходу від продажу транспортного засобу Fiat Doblo) становив 871,54 грн. Однак, з врахуванням доходу одержаного від продажу транспортного засобу Fiat Doblo (в сумі 50000,00 грн.) середньомісячний сукупний дохід сім`ї відповідача складає 9204,87 грн. ((5229,21 грн. + 50000,00 грн.)/6 міс.), що є вищим за прожитковий мінімум для сім`ї, а отже при декларуванні доходу від продажу автомобіля, ОСОБА_1 немала би права на одержання допомоги.

З огляду на наведене просять рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що за результатами перевірки особової справи ОСОБА_1 було встановлено, що нею не задекларовано дохід від продажу транспортного засобу Fiat Doblo, кузов ZFA 1498, який належав їй на праві власності та 23.12.2015 року згідно договору купівлі-продажу був проданий за 50 000,00 гривень, що підтверджується інформацією наданою Регіональним сервісним центром 8041 РСЦ МВС в м. Київ №31/26-102218 від 15.06.2018 року. Однак, з врахуванням доходу одержаного від продажу транспортного засобу Fiat Doblo в сумі 50 000,00 грн. середньомісячний сукупний дохід сім`ї відповідача складає 9 204,87 грн., що є вищим за прожитковий мінімум для сім`ї відповідача (3 024,26 грн.), а отже відповідач у випадку декларування доходу від продажу транспортного засобу не мала права на одержання вищевказаної допомоги.

Такі висновки місцевого суду в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом установлено, що 30 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 30 червня 2016 року.

Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 на період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року була призначена відповідно до рішення управління від 29.07.2016 року. Згідно вказаного рішення щомісячний розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям становив 3 774,26 грн. і помісячно зараховувався на рахунок № НОМЕР_1 , що також підтверджується довідкою від 12.11.2019 року №295 виданою управлінням.

В розділі ІІ декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 30.06.2016 відповідач задекларувала лише свої доходи у вигляді допомоги одержаної в управлінні.

Статтею 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" (далі Закону), у редакції, чинній на час вчинення спірних правовідносин, передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям є щомісячною допомогою, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї, що є нижчим від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом, визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 24 лютого 2003 року № 250 (далі - Порядок).

Статтею 7 Закону встановлено, що державна соціальна допомога не призначається у випадку, коли з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї.

За наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги. Призначена державна соціальна допомога може бути зменшена до 50 відсотків її розміру у разі невикористання сім`єю можливостей знаходження додаткових джерел для існування. Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

За правилами пункту 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Як слідує з матеріалів справи, було встановлено, що ОСОБА_1 не задекларовано дохід від продажу транспортного засобу Fiat Doblo, кузов НОМЕР_2 , який належав їй на праві власності та 23.12.2015 згідно договору купівлі-продажу був проданий за 50 000,00 гривень, що підтверджується інформацією наданою Регіональним сервісним центром 8041 РСЦ МВС в м. Київ №31/26-102218 від 15.06.2018 року.

Факт проведення такої перевірки підтверджується Актом проведення перевірки особової справи № 620168 одержувача соціальної допомоги від 19.07.2018 року складеним Державним соціальним інспектором Середою ОСОБА_2 .

Звертаючись із даним позовом управління зазначало, що з урахуванням доходу одержаного від продажу транспортного засобу Fiat Doblo в сумі 50 000,00 грн. середньомісячний сукупний дохід сім`ї відповідача складає 9 204,87 грн., що є вищим за прожитковий мінімум для сім`ї відповідача (3 024,26 грн.), а отже відповідач у випадку декларування доходу від продажу транспортного засобу не мала права на одержання вищевказаної допомоги.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що у разі, коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд, задовольняючи позов, обґрунтовано виходив із того, що відповідно до обмежень, встановлених статтею 7 Закону, та пунктом 12 Порядку, отримання ОСОБА_1 доходу одержаного від продажу транспортного засобу 23.12.2015 року в розмірі 50 000 гривень, перешкоджало призначенню останній державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за період з 01 червня 2016 року по 30 листопада 2016 року. Надання відповідачем недостовірних відомостей про майновий стан сім`ї, який було виявлено в липні 2018 року. Вказані порушення призвели до надмірної виплати бюджетних коштів за призначеною допомогою, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача надміру виплачених державних коштів.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що позивачем не було доведено та не встановлено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні наявність будь-якого умислу ОСОБА_1 щодо не зазначення транспортного засобу Fiat Doblo у декларації про доходи та майновий стан від 30.06.2016 чи доходів з його продажу, то вони не заслуговують на увагу. Як слідує з матеріалів справи (а.с.4-зв), ОСОБА_1 при написанні заяви про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям була ознайомлена з умовами надання допомоги та зобов`язалась повідомляти управління про будь-які зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хмари М.В.залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 березня 2020 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.В.Бондаренко

С.С. Шимків