Єдиний унікальний номер 243/66/20
Номер провадження 22-ц/804/3541/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Папоян В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2020 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Сидоренко І.О. в місті Слов`янську Донецької області, повне судове рішення складено 16 вересня 2020 року, в справі номер 243/66/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволено.

Внесено зміни до актового запису №15 від 07 липня 2010 року, складеного виконкомом Святогірської міської ради відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про батьківство ОСОБА_4 , а також стягнуто з останнього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , у розмірі ? частини від всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 07 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане рішення суду набрало законної сили.

19 вересня 2018 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_6 , про що виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, складено актовий запис №613.

У жовтні 2019 року позивач з дружиною - ОСОБА_3 , звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про усиновлення двох неповнолітніх дітей дружини від попереднього шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2019 року ОСОБА_4 усиновив малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та внесено зміни в актові записи про народження зазначених дітей щодо батька.

07 грудня 2019 року Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного к

їану Головного територіального управління юстиції у Київській області повторно видано Свідоцтва про народження дітей серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , де батьком зазначено позивача.

У зв`язку з тим, що у позивача змінився сімейний стан, з`явилось двоє неповнолітніх дітей, яких він зобов`язаний утримувати, він просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , та встановити їх на рівні 1/6 частини від усіх видів його доходу(заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення з позовом до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2020 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів - задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2019 року на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ? частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодилась відповідачка ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції постановлено незаконно і необґрунтовано, з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.

Суд першої інстанції не з`ясував, який дохід має позивач, чому стягнення аліментів має становити 1/6 частину його заробітку (доходу) та є таким, що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд мав з`ясувати, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд не дослідив будь-які довідки про заробітну плату, а тому безпідставно дійшов висновку про те, що майновий стан ОСОБА_4 погіршився.

Проте, сімейний стан позивача не змінився з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів до подання даного позову, оскільки він на час звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про встановлення батьківства та стягнення аліментів утримував дітей третьої особи, так і на час свого звернення до суду він утримує цих дітей.

В відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що рішення є обґрунтованим.

Його майновий стан змінився у зв`язку з усиновленням двох неповнолітніх дітей, яких він зобов`язаний утримувати, його дружина ОСОБА_3 отримала річний дохід за 2020 рік в розмірі 33149,71грн і не працює з червня 2020 року у зв`язку з карантином.

Крім того, сім`я позивача проживає з його батьком та допомагає йому оплачувати комунальні послуги. Житла, іншого нерухомого та рухомого майна позивач не має.

Вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2020 року не аргументованою, не доведеною та безпідставною.

Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2020 року - без змін.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу не визнав просив відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції підтримала пояснення позивача ОСОБА_4 щодо невизнання апеляційної скарги, просила відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали

справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що згідно з рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Внесено зміни до актового запису №15 від 07 липня 2010 року, складеного виконкомом Святогірської міської ради Донецької області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про батьківство ОСОБА_4 , а також стягнуто з останнього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , у розмірі ? частини від всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 07 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7-16).

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 19 вересня 2018 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, позивач ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_6 (а.с. 17).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2019 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про усиновлення - задоволено. Встановлено усиновлення ОСОБА_4 малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та внесено зміни в актові записи про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, змінено прізвища дітей з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_7 » та по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_7 », а також в графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, уродженець м. Києва, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20-24).

Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлення юстиції у Київській області 07 грудня 2019 року повторно видані свідоцтва серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_1 про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно. Батьком дітей вказаний позивач - ОСОБА_4 (а.с. 18, 19).

Згідно з довідкою МСЕК серії ДОН-02 №093358 від 17.03.2004 року відповідачці ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності з дитинства (а.с. 49).

З довідки про доходи №775712 вбачається, що за період з січня 2019 року по січень 2020 року ОСОБА_2 отримала пенсію в розмірі 20078,00 грн (а.с. 50).

Згідно довідки про доходи №16 від 10 березня 2020 року третя особа ОСОБА_3 отримала дохід за період з 01 лютого 2019 року по 29 лютого 2020 року за винятком утримань в розмірі 57389,73 грн (а.с. 66).

З довідки про доходи №251 від 18 листопада 2020 року вбачається, що за період з січня 2020 року по жовтень 2020 року ОСОБА_4 нарахована заробітну плату в розмірі 179865,09 грн, утримано ПДФО в розмірі 32375,71 грн, сплачено аліментів в розмірі 34856,42 грн (а.с. 219).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, вважаючи доведеним факт погіршення матеріального становища позивача ОСОБА_4 до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналогічне роз`яснення міститься у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тобто, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я, а відповідно до статей 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин, подавши відповідні докази.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Внесено зміни до актового запису №15 від 07 липня 2010 року, складеного виконкомом Святогірської міської ради Донецької області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про батьківство ОСОБА_4 , а також стягнуто з останнього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , у розмірі ? частини від всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 07 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 19 вересня 2018 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, позивач ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_6 .

З рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2019 року вбачається, що позов ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про усиновлення задоволено. Встановлено усиновлення ОСОБА_4 малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та внесено зміни в актові записи про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в результаті чого змінено прізвища дітей з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_7 » та по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_7 », а також в графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, уродженець м. Києва, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правомірно взято до уваги, що у позивача ОСОБА_4 , який усиновив двох дітей, змінився сімейний стан, ця обставина не існувала під час ухвалення судом першої інстанції рішення від 24 жовтня 2019 року про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно до його повноліття.

З урахуванням приписів статті 192 СК України, зміна сімейного стану позивача є самостійною підставою для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

ОСОБА_9 в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції в рішенні зроблений безпідставний висновок про погіршення матеріального становища позивача через наявність у нього двох дітей, оскільки на час встановлення батьківства і стягнення аліментів на її сина (24 жовтня 2019 року) у позивача вже перебували на утриманні діти, яких він на теперішній час усиновив.

Апеляційний суд відхиляє цей довід апеляційної скарги через те, що в рішенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2019 року при визначенні розміру аліментів суд не врахував перебування на утриманні позивача ОСОБА_4 неповнолітніх дітей його дружини (третьої особи ОСОБА_3 ) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та зауважив, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них (ст. 121 СК України), зокрема і обов`язок з утримання дитини, факт проживання разом з дітьми не створює для нього обов`язку з їх утримання, та у випадку зміни зазначених обставин сімейного стану ОСОБА_4 , зокрема усиновлення двох неповнолітніх дітей його дружини ОСОБА_3 ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ), ОСОБА_4 матиме змогу у відповідності до положень ст. 192 СК України звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, з системного аналізу наведених норм права та матеріалів справи, апеляційний суд

погоджується з висновками суду першої інстанції про зміну матеріального стану позивача у зв`язку з усиновленням малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебувають на його утриманні.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 367 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати відповідача по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 10 грудня 2020 року.

Суддя: