Справа № 654/3627/20
Провадження №2/654/1067/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В. М.,

секретаря Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, -

у с т а н о в и в:

20.10.2020 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб на підставі ст. 110-112 Сімейного кодексу України та поділити спільне майно подружжя, а саме житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , згідно положень ст. 70 СК України.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав повністю.

Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 16.10.2004, актовий запис №11.

Сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Суд встановив, що сторони не проживають разом, подружні відносини остаточно припинені, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи категоричне небажання сторін відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

За бажанням позивачки суд залишає їй шлюбне прізвище.

З матеріалів справи вбачається, що в період шлюбу, 22.07.2005, сторонами придбано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд, на підставі доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині поділу житлового будинку з урахуванням того, що спірний будинок придбаний під час перебування сторін у шлюбі, тому є їхньою спільною сумісною власністю і підлягає поділу шляхом виділу кожному з подружжя по 1/2 ідеальної частки.

Керуючись ст.ст. 60-72, 104, 105 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16 жовтня 2004 Чулаківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №11 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_5 ».

Поділити житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який перебував у спільній сумісній власності сторін, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині будинку кожному, в ідеальних частках.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.12.2020.

Суддя В. М. Сіянко