Справа №461/8850/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Волошиин Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: 81351, Львівська обл., Мостиський р-н., с.Тишковичі) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, покликаючись на те, що 17.07.2010 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований відділом актів цивільного стану Мостиського районного управлінням юстиції Львівської області. Під час перебування в шлюбі у сторін народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після укладення шлюбу сім`я спільно проживала в с.Гусаків Мостиського району Львівської області у житловому будинку, який є власністю батьків позивача. З грудня 2018 року сімейні відносини припинились, відповідач проживає в с.Тишковці Мостиського району Львівської області, позивач проживає у м.Львові. Позивач зазначає, що між сторонами почали виникати непорозуміння, відповідач змінив відношення до неї, став зневажати та принижувати, пропозицій щодо вирішення сімейних проблем не приймав. Фактично, сімейні відносини припинились, збереження сім`ї є не можливим. На даний час, позивач змушена сама займатись вихованням дочки та її утриманням. Відповідач матеріально не допомагає, коштів на повноцінне нормальне життя дитини не вистачає. Відтак, просить позов задоволити.

Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задоволити.

Відповідачем до початку розгляду справи подано заяву про визнання позову. Крім того, просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції у Львівській області за актовим записом №21.

У даному шлюбі народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому, його слід розірвати.

Розглядаючи позовну вимогу про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дитини від шлюбу, стан здоров`я дитини та платника аліментів, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд, враховує матеріальний стан сторін, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, а тому, вважає можливим задовольнити позовну заяву повністю та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від доходу щомісячно до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 5, 18, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110, 112, 180, 182, 191 СК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 , зареєстрований 17.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції у Львівській області за актовим записом №21.

Стягувати з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від доходу щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви 26.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ) на користь ДСА України судовий збір у сумі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць - допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мисько Х.М.