УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

14 грудня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно, що є спільним сумісним майном подружжя, та його розподіл,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з вищевказаною позовною заявою про визнання права власності на майно, що є спільним сумісним майном подружжя, та його розподіл.

29 жовтня 2020 року, після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, направлено запит до Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради для з`ясування місця реєстрації відповідача.

Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, інформація про реєстрацію відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження встановлено , що позовна заява подана до суду без додержання вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Згідно п. 8, ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вказаних норм, позовна заява не містить відомостей про наявність чи відсутність доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додані до позовної заяви.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно п.15 та п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Цивільним процесуальним кодексом України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладений на позивача.

Позивачем визначено ціну позову в сумі 3 426 345 гривень 47 копійок.

Згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, позивачем зазначено, що вартість майна, яке вона просить виділити їй, становить 3 870 240 гривень, вартість майна, яке вона просить залишити відповідачу складає 2 759 400 гривень 94 копійки.

Виходячи з викладеного, загальна вартість майна,яке підлягає розподілу між позивачем та відповідачем становить 6629640 гривень 94 копійки).

При цьому позивачем визначено ціну позову в сумі 3 426 345 гривень 47 копійок. Таким чином, ціна позову, зазначена позивачем, не відповідає фактичній вартості майна, яке підлягає розподілу між позивачем та відповідачем.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

До позовної заяви ОСОБА_1 додані копії письмових доказів, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, однак жодний з них належним чином не засвідчений.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 ДСТУ 4163-2003, відповідно до якого, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 175, 176, 177, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, що є спільним сумісним майном подружжя, та його розподіл - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем або її представником копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу та її представнику, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатись не поданою і буде повернута позивачу.

Ухвала окремо від остаточного судового рішення оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Борєйко