Справа № 316/245/17
Провадження № 2-п/316/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2020 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді: Куценка М.О.

за участі секретаря: Нестерової Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Енергодар Запорізької області заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.05.2017 року у справі № 316/245/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги позивача були задоволені у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду, в обґрунтування якої зазначив, що він не повідомлявся про судове засідання у встановленому законом порядку, у зв`язку з цим відповідач вважає, що був позбавлений можливості надати свої заперечення. Просить заочне рішення суду від 15.05.2017 року скасувати.

В судове засідання відповідач заявник по справі ОСОБА_1 не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив її задовольнити (а.с.103).

Позивач ПАТ «Сбербанк» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Проте, відповідач ОСОБА_1 не надав жодних належних та достовірних доказів на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання, зазначивши, що не отримував повісток.

Так відповідно до ч.7 ст.127 ЦПК України (в редакції ЦПК яка діяла на момент ухвалення рішення суду), у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до матеріалів справи, зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача є: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою (а.с.47).

Відповідачу за адресою його місця реєстрації направлялися судові повістки, проте поштове відправлення на одне із судових засідань повернулось до суду з відповідною відміткою пошти про невручення (а.с.49).

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, в порядку п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України (в редакції ЦПК яка діяла на момент ухвалення рішення суду), відповідач був повідомлений належним чином та судом дотримано вимоги щодо виклику у судове засіданні осіб, в тому числі відповідача по справі, так само як і були наявні всі умови проведення заочного розгляду справи.

Разом з цим, в матеріалах справи також наявне поштове повідомлення про вручення судової повістки відповідачу (а.с.60), а також рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу 18.04.2017 року заочного рішення, яке надсилалось ОСОБА_1 за адресою, за якою він зареєстрований, та на яку направлялись судові повістки (а.с.66).

Також, відповідачем не надано суду доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та на підставі яких заочне рішення підлягає скасуванню, тобто обґрунтування відповідача зводиться до незгоди з прийнятим рішенням та неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення відсутні, а тому заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.287, 288, 354 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Куценко