Провадження №2/521/1011/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

за участю представника позивача адвоката Чумаченка С. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користуванням житлом,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року до Малиновського районного суду міста Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користуванням житлом, уточнивши який просила суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що позивачка є співвласницею квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстровано чотири особи: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Позивачка в позовній заяві наголосила, що має важкі захворювання, та потребує оперативного втручання, а оскільки лікування є коштовним, виникла потреба у продажу квартири. У зв`язку з тим, що а квартирі зареєстроване місце проживання неповнолітньої дитини, виникли труднощі з її продажом, позивачка та інші співвласники вимушені сплачувати комунальні витрати, що розраховуються з кількості зареєстрованих осіб у більшому розмірі. Позивачці також не вдалось домовитись про добровільне зняття з реєстрації ОСОБА_3 . Враховуючи вищевикладене, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 05.11.2019 року позовна заява була залишена без руху, так як вона не відповідала вимогам ст.ст. 47, 48, 175 ЦПК України.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 28.11.2019 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 24 грудня 2019 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 06.02.2020 року (протокольною) по справі було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.03.2020 року.

В судове засідання позивачка не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник позивачки адвокат Чумаченка С. О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Через канцелярію суду 23.12.2019 року подав заяву про визнання позову, в якій вказав, що визнає обставину, що дитина дійсно у вказаному житлі ніколи не проживала. Також, просив справу слухати за його відсутності. (а.с.41-42)

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 04 березня 2020 року (протокольною) відмовлено в прийнятті визнання позову відповідачем.

Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду 05.02.2020 року подали заяву, в якій просили суд справу слухати за відсутності їх представника, та при ухваленні рішення просили враховувати інтереси дитини. (а.с.56)

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Через канцелярію суду 23.12.2019 р. подала заяву, в якій просила суд справу слухати за її відсутності, та вказала, що проти задоволення позову не заперечує. (а.с.40)

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Через канцелярію суду 23.12.2019 р. подав заяву, в якій просив суд справу слухати за її відсутності, та вказала, що проти задоволення позову не заперечує. (а.с.39)

Заслухавши пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею 2/5 частин квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 : на підставі свідоцтва про право власності 3-24229 від 01.11.2006 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради 1/5 частини квартири (а.с.8 зв.), та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 2809 виданий 27.11.2014 р. на праві спільної часткової власності 1/5 частина квартири (а.с.8)

Іншим співвласникам квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , яким належить по 1/5 частини квартири, на підставі свідоцтва про право власності 3-24229 від 01.11.2006 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради. (а.с.8 зв.- 9)

Як вбачається з довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) № 1376 від 18.10.2019 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано четверо осіб: ОСОБА_1 (відповідальна); ОСОБА_3 (онук), ОСОБА_4 (чоловік), ОСОБА_2 (син) (а.с.10).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.30)

Суду також був наданий акт про не проживання від 18.10.2018 року посвідченого керівником органу самоуправління ЖЕКА № 5 ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтверджують факт не проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2008 року по наступний час. (а.с.11)

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно з чч.1, 2 та 3 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла 14 років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлено в законі.

За змістом ч.2 ст.18 закону «Про охорону дитинства», діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Не підлягають застосуванню до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 405 ЦК України, на які посилається позивач в позовній заяві, відповідно до якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, оскільки ОСОБА_3 є неповнолітнім, до досягнення 14 років позбавлений права самостійно визначати місце проживання, суду не надано доказів непроживання там зазначеного неповнолітнього саме без поважних причин, наявності в нього права власності або користування іншим житлом.

Несплата коштів за користування житлово-комунальними послугами також не може бути підставою для визнання неповнолітнього таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки заявник (за доведеності понесення ним таких витрат одноособово) не позбавлений можливості ставити питання про їх відшкодування законними представниками (батьками) дитини.

Також з зазначених підставі відхиляються судом посилання позивача на ч. 2 ст. 406 ЦК України, відповідно до якої сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, оскільки право користування житлом ОСОБА_3 є похідним від права власності відповідача на 1/5 частину квартири за адресою АДРЕСА_2 , суду не надано доказів існування обставин, передбачених зазначеною нормою закону.

Відхиляються судом посилання позивача на правові позиції Верховного суду, викладені в постановах від 14.08.2019 по справі № 702/101/18 та від 16.01.2019 по справі № 243/7004/17-ц, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, не є тотожними тим, що розглянуті Верховним судом при винесенні зазначених постанов.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі відмови в задоволенні позову судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141 ,259, 263-265ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користуванням квартирою за адресою: АДРЕСА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13.03.2020 року.

Головуючий: