Ухвала

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 370/2328/19
Номер провадження: 22-ц/824/14302/2020
Головуючий у суді першої інстанції Мазка Н.Б.
Суддя -доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
09 грудня 2020 року місто Київ

Номер справи 370/2328/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Горак Ю.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач приватний виконавець Крайчинський Сергій Станіславович

відповідач Державне підприємство «СЕТАМ»

відповідач Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк»

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 грудня 2019 року, ухвалене у складі судді Мазка Н.Б., в приміщенні Макарівського районного суду Київської області, повне рішення суду складено 16.12.2019,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного виконавця Крайчинського С.С., ДП «СЕТАМ», ПАТ «Укргазбанк», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, мотивованим тим, що 30.01.2019 відбулися електронні торги з реалізації об`єкта незавершеного будівництва, готовністю 95%, та земельної ділянки, площею 0,099 га, кадастровий номер :07:003:0093, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером лота 327053, переможцем вказаних торгів визнано єдиного учасника №1 - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Вказав, що реальний об`єкт нерухомого майна не відповідає тому, який був заявлений на електронних торгах в якості лота 327053. Відповідач ОСОБА_2 фактично був введений в оману стосовно об`єкту нерухомого майна, що реалізовувався на електронних торгах, а на веб-сайті ДП «Сетам» не надано достовірного опису об`єкта нерухомого майна.

Згідно інформації ДАБІ у липні 2012 року була оформлена декларація про готовність об`єкта до експлуатації КС 06. Тобто, станом на час проведення електронних торгів не існувало такого об`єкту, як об`єкт незавершеного будівництва, готовністю 95% та земельної ділянки, площею 0,099 га, кадастровий номер :07:003:0093, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач приватний виконавець Крайчинський С.С. самовільно встановив готовність 95% об`єкту незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначав, що підставою для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів, в тому числі опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна.

З роздруківки з веб-сайту ДП «Сетам» вбачається, що інформація щодо лоту 327053, не відповідала вимогам п.2 Порядку реалізації арештованого майна, оскільки містила неповні відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про наявні об`єкти нерухомого майна, розташовані на арештованій земельній ділянці, а також паркану та відсутності вільного доступу до земельної ділянки, зокрема не містила фотоматеріали.

Вказані порушення Порядку призвели до введення позивача в оману щодо об`єкту нерухомого майна, що реалізовувався через систему електронних торгів арештованим майном.

Зважаючи на це, порушення відповідачами порядку проведення прилюдних торгів потягло за собою оприлюднення на сайті електронних торгів недостовірної та неповної інформації про об`єкт нерухомості та порушення прав та інтересів позивача, що позбавило його можливості отримати у власність саме той об`єкт нерухомого майна, на який він обґрунтовано розраховував.

Згідно довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, і відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_2 29.12.2012 та рішення виконкому Колонщинської сільської ради №71 від 11.09.2012 позивач є єдиним власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Ніяких об`єктів незавершеного будівництва за даною адресою не існує з 29.12.2012.

З урахуванням зазначеного, просив суд визнати недійсними електронні торги з реалізації об`єкта незавершенного будівництва, готовністю 95% та земельної ділянки, площею 0,099 га, кадастровий номер :07:003:0093, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером лота 327053, які відбулися 31.01.2019.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 , як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Скарга обґрунтована тим, що рішення було ухвалено з порушенням норм процесуального права та справу розглянуто без залучення її до участі у справі, хоча суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, оскільки вона є дружиною позивача ОСОБА_1 та несе солідарну відповідальність за невиконання ним кредитних зобов`язань (справа №761/625/14), а майно, яке було предметом продажу з електронних торгів є спільною сумісною власністю подружжя. Проте, з торгів було продано спільне майно подружжя, відносно якого не було вирішено питання про виділ частки у спільному майні, її не було поставлено до відома щодо виділу частки подружжя, не пропонувалося придбання, спір щодо цього не вирішувався у судовому порядку, як це передбачено ст. 366 ЦК України, а тому проведення прилюдних торгів стосовно спільного сумісного майна подружжя в даному випадку було неможливим.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить залишити рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 грудня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення. Вважає оскаржуване рішення законним, справедливим, обґрунтованим та таким, що відповідає дійсним обставинам справи. Також зазначив, що ОСОБА_3 відомо про те, що вона з чоловіком є боржниками перед банком за рішенням суду від 24.09.2014, а тому вона могла та повинна була контролювати процес примусового виконання такого рішення суду, зокрема, шляхом реалізації нерухомого майна, належного подружжю на праві спільної сумісної власності. Вважає, що жодним доводом, викладеним у апеляційній скарзі не доведено вирішення судом питання щодо прав та інтересів ОСОБА_3

ПАТ АБ «Укргазбанк» у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначив, що електронні торги відбулися у відповідності до вимог закон. Позивач, як боржник у виконавчому провадженні, не оскаржував постанову про накладення арешту та опису спірного нерухомого майна, не оскаржував звіт про оцінку майна, тому його незгода з певними неточностями в описі майна не може слугувати підставою для визнання результатів торгів недійсними. Вважає відсутніми жодні належні та достатні докази того, що права ОСОБА_3 під час проведення вищевказаних електронних торгів були будь - яким чином порушені. А тому просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Приватний виконавець Крайчинський С.С. у відзиві просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 грудня 2019 року. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, щодо порушення її прав внаслідок реалізації об`єкта незавершеного будівництва вважає необґрунтованими та безпідставними, а будь - які твердження щодо незаконності та протиправності оскаржуваного рішення спростовуються матеріалами справи.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з викладених підстав.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просили залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Амосов А.П. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ДП «Сетам», будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили. Будь - яких заяв, клопотань до суду апеляційної інстанції на час розгляду справи від позивача та відповідача ДП «Сетам» не надходило. Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу зазначені особи не скористалися.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача ОСОБА_1 та відповідача ДП «Сетам», з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, суд доходить висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства.

Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" ("Bellet v. France", заява №13343/87) від 04 грудня 1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права". Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

У ст.129 Конституції України в числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ "Воловік проти України", "Креуз проти Польщі", "Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі").

Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" ("Melnyk v. Ukraine" заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з п.1 ст.6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти (рішення Європейського суду з прав людини "Тіннеллі та сини, Лтд та ін.", " Мак -Елдуф та інші проти Сполученого Королівства").

Конвенція має на меті гарантію не теоретичних або ілюзорних прав, а практичних та ефективних. Особливо це стосується права на доступ до суду з огляду на визначене місце, яке посідає в демократичному суспільстві право на справедливий суд (рішення Європейського суду з прав людини "Ейрі проти Ірландії", "Аїт-Мугуб проти Франції").

Реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до положень ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана норма кореспондується з приписами ч.1 ст.352 ЦПК України, згідно якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Конструкція ст.352 ЦПК України у системному тлумаченні з ч.1 ст.17 ЦПК України, з врахуванням принципу верховенства права, складовою якого є доступ до суду, дає підстави дійти висновку, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційний перегляд справи виключно у випадку, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачено право осіб, які не брали участі у справі, подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але при дотриманні певних умов.

Так, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому ст.352 ЦПК України, повинна довести, наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Слід враховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду із апеляційною скаргою ОСОБА_3 вказує на те, що оскаржуваним рішенням порушено її права, оскільки її не було залучено до участі у розгляді справи, хоча вона є дружиною позивача та майно, яке було предметом продажу електронних торгів є спільною сумісною власностю подружжя, чим порушено її права співвласника нерухомого майна, яке було продано на електронних торгах.

Також зазначала, що рішення впливає на її права, а суд першої інстанції не залучив її до участі у справі, не з`ясував чи було виділено майно в натурі, що належить подружжю.

Проте, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не було належним чином доведено обґрунтованість своїх посилань та тверджень, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертаючись до суду із даним позовом зазначив, що підставою для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів, в тому числі опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої інстанції, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених позовних вимог. Суд вважав, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження своїх доводів про визнання електронних торгів недійсними та як, зазначені ним обставини, вплинули на результат торгів. Суд визнав, що надані позивачем докази не містять інформацію щодо предмету доказування.

Оскаржуючи рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 грудня 2019 року ОСОБА_3 не надала у розпорядження апеляційного суду доказів на підтвердження викладених нею у апеляційній скарзі обставин, вона не надала доказів, які б підтверджували її посилання на те, що реалізоване з електронних торгів майно є спільною сумісною власністю її та ОСОБА_1 . Як зазначає у позові ОСОБА_1 , саме він є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності та рішення виконкому Колонщинської сільської ради. Вирішуючи справу по суті спору, суд першої інстанції не з`ясовував обставин щодо належності нерухомого спірного майна до спільного сумісного майна подружжя та виділу частки в натурі, оскільки таких вимог позивач не заявляв, суд лише перевіряв наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 саме з тих підстав які він зазначив у позові та перевіряв відповідність доказів, які надав позивач на підтвердження викладених ним у позовній заяві вимог.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки судом встановлено відсутність вирішення оскаржуваним рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів чи обов`язків ОСОБА_3 .

Враховуючи, що апеляційна скарга подана ОСОБА_3 яка не є учасником даної справи і судом першої інстанції не вирішувалося питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, апеляційний суд відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України закриває апеляційне провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.260, п.3 ч.1 ст.362, ч.ч.2, 3 ст.381 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича, Державного підприємства «СЕТАМ», Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна ухвала складена 17.12.2020.

Судді:

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна