Ухвала

14 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 484/905/20

провадження № 61-17532ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І. розглянувши касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Ніко» на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Ніко» про розірвання додаткової угоди до договору оренди та стягнення орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Ніко», у якому просить розірвати додаткову угоду від 01 вересня 2010 року та стягнути на свою користь орендну плату у розмірі 13 967,82 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Розірвано додаткову угоду від 01 вересня 2010 року до договору оренди земельної ділянки площею 5,74 га від 01 грудня 2008 року між ПСП «Ніко» та ОСОБА_1 .

Стягнено з ПСП «Ніко» на користь ОСОБА_1 орендну плату в розмірі 12 427,42 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

24 листопада 2020 року ПСП «Ніко» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду,рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає, касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У пункті 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Справа № 484/905/20 є малозначною, оскільки ціна позову в ній становить 13 967,82 грн (2 7038,00*5,74*3%*3) та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2019 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» цього показника на рівні 1 921,00 грн складає 192 100,00 грн (100 х 1 921,00).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Доводи касаційної скарги не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Ніко» на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Ніко» про розірвання додаткової угоди до договору оренди та стягнення орендної плати.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат