Справа № 569/9573/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого суддi - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Остапчука П.І.,

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк», ОСОБА_2 про скасування арешту на рухоме майно (автомобіль), виключення з договору застави автомобіля, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк», ОСОБА_2 про скасування арешту на нерухоме майно (автомобіль), виключення з договору застави автомобіля.

В обґрунтування позовних вимог вказує те, що він є власником та добросовісним покупцем автомобіля марки «Daimler Chrysler» модель 903,6 КА, рік випуску 2000, тип ТЗ автобус D пасажирський, № кузова/шасі НОМЕР_1 .

Вказаний автомобіль він придбав на законних підставах, як добросовісний покупець, в листопаді 2013 року у ОСОБА_3 і 28 листопада 2013 року видано свідоцтво ТЗ САТ НОМЕР_2 (6104) 4-ВРЕР УДАІ УМВС України в Тернопільській області та було присвоєно д.н.з. НОМЕР_3 . При купівлі спірного автомобіля позивач не знав та не міг знати, що вказаний транспортний засіб міг бути з заставі, зробленій шахрайським шляхом ОСОБА_2 .. Якби цей автомобіль був у заставі, то позивач не міг би його купити у ОСОБА_3 .. Так, ОСОБА_2 знаючи про те, що спірний транспортний засіб він продав 18 вересня 2007 року ОСОБА_4 , незаконного, шахрайським шляхом передає його банку під заставу та за допомогою працівників «Приват Банку» отримує кредит в сумі 60 000 доларів США. Ухвалою Рівненського міського суду від 23 червня 2017 року накладено арешт на вищезазначений автомобіль. 18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до відповідачів про скасування арешту на нерухоме майно (автомобіль), виключення з договору застави автомобіля, однак ухвалою Рівненського міського суду від 22 березня 2019 року позивачу відмовлено в прийнятті зустрічної позовної зави. Вважає, що включення відповідачем ОСОБА_2 вищевказаного автомобіля в договір застави і накладення судом арешту на автомобіль, який на даний час належить йому на праві приватної власності є помилковим і безпідставним та просить скасувати арешт на нерухоме майно, а саме: автомобіль марки «Daimler Chrysler» модель 903,6 КА, рік випуску: 2000, тип ТЗ: автобус - D пасажирський, № кузова/шасі НОМЕР_1 , що зареєстрований в сервісному територіальному центрі 6143 в м. Кременець вул.. Шевченка, 67 Тернопільської області за ОСОБА_1 та виключити вищевказаний транспортний засіб з договору застави автотранспорту № 0711/19/ТЗ від 07 листопада 2007 року та Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 1 зареєстровано 12 листопада 2007 року за № 6009432, тип обтяження: застава рухомого майна.

Позивач та його представник - адвокат Остапчук П.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити.

Представник відповідача - Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 04.11.2019 року відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши думку позивача та його представника адвоката Остапчука П.І., дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 406515 та результату аналітичного пошуку ТЗ по НАІС ДДАІ» МВС України від 02.01.2020 року, є власником автомобіля марки «Daimler Chrysler» модель НОМЕР_4 КА, рік випуску: 2000, тип ТЗ: автобус-D пасажирський, № кузова/шасі НОМЕР_1 .

В червні 2017 року позивач дізнався про наявність арешту, який був накладений ухвалою Рівненського міського суду 23 червня 2017 року та включений до державного реєстру обтяжень рухомого майна, запис № 1, зареєстрованого 12 листопада 2007 року, про що йому було надано ухвалу Рівненського міського суду від 23 червня 2017 року та договір застави автотранспорту № 0711/19/ТЗ віл 07 листопада 2007 року.

Ухвалою Рівненського міського суду від 22 березня 2019 року відмовлено відповідачу ОСОБА_1 у прийняті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк» та ОСОБА_2 про скасування арешту на нерухоме майно, виключення з договору застави автомобіля.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03 червня 2015 року роз`яснено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Водночас в даній справі позивач доводить що саме він має першочергове право на автомобіль, покликаючись на нечинні обтяження за договором застави, так як заставодержатель такого права не визнає. Тому порядок звернення саме з позовною заявою суд вважає дотриманим.

Разом з тим, як слідує з довідки по НАІС ДДАІ» МВС України від 02.01.2020 року, автомобіль, зняття заборони з якого є предметом спору, 18 вересня 2007 року був проданий ОСОБА_2 ОСОБА_4 , відтак не міг бути переданий в заставу 07 листопада 2007 року ОСОБА_2 для ПАТ КБ «Приват Банк», та як наслідок бути внесеним в реєстр обтяжень рухомого майна, як забезпечення за кредитним договором №0711/19/ укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ КБ ПриватБанк.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтями 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Водночас статтею 5 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень в редакції на час укладення договору застави визначено, що предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Залежно від змісту обтяження предмет обтяження повинен належати боржнику або обтяжувачу на праві власності чи на праві господарського відання. Відносини щодо рухомого майна, яке належить особі на праві господарського відання, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин щодо рухомого майна, яке належить особі на праві власності.

Частиниою 2 статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Приписами статті 216 ЦК України, визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України).

Таким чином автомобіль марки «Daimler Chrysler» модель 903,6 КА, рік випуску: 2000, тип ТЗ: автобус - D пасажирський, № кузова/шасі НОМЕР_1 не міг бути переданий в заставу ПАТ КБ ПриватБанк, за чим в порядку статті 11 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень не міг бути внесений 12 листопада 2007 року запис за № 6009432 про обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать визначені законом права відповідно до яких , заявник має право вимагати «законного очікування» фактичного користування права. Зазначене положення висвітлено в рішенні «Рисовський проти України» (ухвала щодо прийнятності від 20 жовтня 2011 року). Так в п. 70 зазначеного рішення визначено «Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Позивачка набула права власності на будинок правомірно, ніким не оскаржене , її право на мирне володіння майном є порушеним через існування заборони на підставі архівного запису.

Відтк суд не вбачає правових підстави для збереження такої заборони.

Враховуючи те, що за наявності арешту (обтяжень) накладеного на автомобіль, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна тому, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютьсяу разі задоволення позову - на відповідача.

Із врахуванням наведеного суд вважає, що із ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 понесенні останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 536 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 600 грн.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України ст.ст. 7, 10, 76, 82, 133, 141, 263- 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк», ОСОБА_2 про скасування арешту на нерухоме майно (автомобіль), виключення з договору застави автомобіля - задовольнити повністю.

Скасувати арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль марки «Daimler Chrysler» модель 903,6 КА, рік випуску: 2000, тип ТЗ: автобус - D пасажирський, № кузова/шасі НОМЕР_1 , що зареєстрований в сервісному територіальному центрі 6143 в м. Кременець вул. Шевченка, 67 Тернопільської області за ОСОБА_1 .

Виключити автомобіль марки «Daimler Chrysler» модель 903,6 КА, рік випуску: 2000, тип ТЗ: автобус - D пасажирський, № кузова/шасі НОМЕР_1 з договору застави автотранспорту № 0711/19/ТЗ від 07 листопада 2007 року та Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 1 зареєстровано 12 листопада 2007 року за № 6009432, тип обтяження: застава рухомого майна.

Стягнути пропорційно із Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 536 грн. 80 коп. з кожного.

Стягнути пропорційно із Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 витрати на отримання правової допомоги у розмірі 10 600 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук