справа № 2-1525/10
провадження №6/489/393/20
УХВАЛА

11 грудня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (далі ТОВ «Укрдебт Плюс») про заміну стягувача

встановив:

У жовтні 2020 року ТОВ «Укрдебт Плюс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача по справі № 2-1525/2010 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «Укрсиббанк») на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс».

Заява обґрунтована тим, що Ленінським районним судом міста Миколаєва було прийнято рішення по справі № 2-1525/2010, відповідно до якого позов Акціонерного комерційного Інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та з відповідачів в солідарному порядку стягнуто заборгованість за договором кредиту в сумі 237553,26 грн., судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

13.05.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2045/К, тобто ТОВ «Укрдебт Плюс» є новим кредитором.

У судове засідання, призначене на 07.12.2020 о 08:20 годині, учасники судового розгляду не з`явились, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Виходячи з вимог частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Від представника ТОВ «Укрдебт Плюс» надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представників.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, приходить до наступного.

13.01.2010 Ленінським районним судом міста Миколаєва було прийнято заочне рішення по справі № 2-1525/2010, відповідно до якого позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості задоволено та з відповідачів стягнуто в солідарному порядку заборгованість за договором кредиту № від 26.10.2007 - 237553,26 грн. та судові витрати.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва набрало законної сили та на підставі нього 26.01.2010 видано виконавчі листи, про що свідчить відмітка в матеріалах справи.

Згідно ухвал Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.01.2017, 28.07.2017 та 21.02.2020 у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі виконавчих листів виданих по справі №2-1525/2010 замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з ПАТ «Укриббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

13.05.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2245/К, в тому числі було відступлено право вимоги за кредитним договором № від 26.10.2007, тобто ТОВ «Укрдебт Плюс» є новим кредитором.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно із частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 05.12.2018 №643/4902/14-ц.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття шість детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті шість тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

За таких обставин, заява ТОВ «Укрдебт Плюс», до якого перейшло право вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 26.10.2007 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованість за договором кредиту та судових витрат відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для її задоволення.

При цьому, вважає за необхідне врахувати той факт, що сторону виконавчого провадження по справі було раніше замінено з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», а договір про відступлення права вимоги було укладено між заявником та ПАТ «Дельта Банк», тобто, виходячи з цього, слід замінити стягуваача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс».

Керуючись статтями 260, 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих листах, виданих Ленінським районним судом міста Миколаєва по справі №2-1525/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом заміни вибулого стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст ухвали суду складено 11.12.2020.

Суддя І.В.Коваленко