КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 2-315/11 Головуючий у І-й інстанції - Заставенко М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року в справі за поданням Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та процентів за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

В.о. начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) звернувся в суд із поданням про видачу дубліката виконавчого листа за рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 24.11.2011 р. по справі № 2-315/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 74 207,54 грн.

Вказане подання обґрунтовано тим, що при пересилці виконавчий документ було втрачено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року подання- задоволено. Видано дублікат виконавчого листа на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24.11.2011 року по справі № 2-315/11 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за процентів за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання виконавчої служби про видачу дублікату виконавчого документа.

Правом на подачу відзиву учасники справи не скористались.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник боржника ОСОБА_1 подану апеляційну скаргу підтримала, з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник стягувача ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2011 року в справі №2-315/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та процентів за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та стягнення моральної шкоди, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 борг в сумі 74 207,54 грн., в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили 19 квітня 2012 року.

18 липня 2012 року Дніпровським районний суду м. Києва було видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми 74 207,54 грн.

Виданий виконавчий лист був пред`явлений до виконання й було відкрито виконавче провадження у відділі ДВС Дніпровського РУЮ м. Києва.

26 червня 2015 року ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві передав виконавчий лист до ВДВС Обухівського МР РУЮ в Київській області, оскільки згідно постанови головного державного виконавця Шеремет Ю.М. було встановлено, що у боржника ОСОБА_1 є на праві приватної власності земельна ділянка, яка знаходиться в м. Українка, Обухівського району, Київської області.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Обухівського МР РУЮ в Київській області було повернуто вказаний виконавчий документ стягувачу з підстав відсутності майна боржника, на яке можливо стягнути стягнення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2016 р. було задоволено скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Обухівського МР РУЮ в Київській області Орловської І.В. про повернення виконавчого документу стягувачеві №48435010 від 28.03.2016 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 74 207,54 грн.

Звертаючись з поданням про видачу дублікату виконавчого листа заявник вказував, що 28 березня 2016 року державним виконавцем ВДВС Обухівського МР РУЮ в Київській області Орловською І.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві - ОСОБА_2 . Вказаний виконавчий лист був в втрачений під час пересилки.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно приписами ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не

передбачено законом.

Статтею 23 вказаного Закону визначені підстави для переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання

Так, п.1,2 ч.1 передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони (ч.3 ст. 23 вказаного Закону).

На час подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа вже діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016. Згідно пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016р. виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючій редакції, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 1частини 4 даної норми Закону визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Разом з тим, як слідує з доказів, наданих суду апеляційної інстанції представником стягувача, постанова про повернення виконавчого листа була оскаржена ОСОБА_2 у судовому порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року скаргу ОСОБА_2 - задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця ВДВС Обухівського МР РУЮ в Київській області Орловської І.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві №48435010 від 28 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 74 207,54 грн.

Враховуючи наведене, строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання був перерваний, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про те, що стягувачем був пропущений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не можуть бути підставою для скасування законної та обгрунтованої ухвали суду.

З пояснень, наданих представником стягувача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, та наданих доказів вбачається, що сторона стягувача неодноразово зверталась до ВДВС Обухівського МР РУЮ в Київській області з запитами про хід виконання рішення суду та з відповідними скаргами на умисну бездіяльність та тяганину виконавчої служби.

З матеріалів справи слідує, й дана обставина не спростована представником боржника, про те, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості до цього часу останнім не виконано.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильно висновку про доведеність подання Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, обґрунтовано видавши дублікат виконавчого листа на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24.11.2011 року по справі № 2-315/11 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за процентів за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та стягнення моральної шкоди.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам норм процесуального права й не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 22 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді: