КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Служби Безпеки України, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Служби Безпеки України (далі - СБУ), Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди. Зазначав, що у зв`язку із свідомим, тривалим та умисним зволіканням досудового розслідування кримінального провадження № 000771 за ч. 1 ст. 115 КК України, відкритого за фактом вбивства його брата ОСОБА_2 , він неодноразово повідомляв про вчинення кримінальних правопорушень прокурорами ГПУ під час розслідування зазначеного кримінального провадження до СБУ, НАБУ та ДБР. СБУ та ДБР не реагувало на відповідні заяви, у зв`язку з чим він був змушений звернутись до суду із відповідними скаргами до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.02.2019 року по справі 761/7001/19 було зобов`язано ДБР внести відомості про корупційні злочини ДБР. 12.03.2019 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва по справі 761/9624/19 судом знову зобов`язано внести відомості в ЄРДР. 21.03.2019 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва зобов`язано НАБУ внести відомості про корупційні злочини директора ДБР Р.Труби. 29.03.2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва по справі 761/12223/19 судом визнано протиправну бездіяльність СБУ та зобов`язано внести відомості за його заявою-повідомленням № 826/3. 19.04.2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва по справі 761/15375/19 визнано протиправну бездіяльність СБУ та зобов`язано внести відомості за його заявою-повідомленням № 826/4. Своїми діями та бездіяльністю, яка полягала у невиконанні службових обов`язків щодо розслідування корупційних діянь інших правоохоронних органів, зокрема посадових та службових осіб ДБР та невиконанням винесених на його користь судових рішень йому завдано моральну шкоду. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (Штефан проти України) розмір моральної шкоди ОСОБА_1 оцінює в 240 000,00 грн. і просить стягнути з відповідачів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права і вважає, що суд не надав належної оцінки факту невиконання чотирьох судових рішень, а тому безпідставно відмовив у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник СБУ просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник Державної казначейської служби України не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 неодноразово звертався до ДБР, НАБУ, Генпрокуратури України із заявами про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами правоохоронних органів під час розслідування у кримінальному провадженні по факту вбивства його брата. Також позивач звертався до СБУ із повідомленнями про вчинення посадовими особами корупційних правопорушень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.02.2019 по справі №761/7001/19 задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР. Зобов`язано уповноважену особу ДБР невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали слідчого судді, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, викладені в заяві ОСОБА_1 від 15.02.2019 № 826, зареєстрованій органом досудового розслідування за вх. № С-998, розпочати досудове розслідування, надати ОСОБА_1 витяг з ЄРДР, що підтверджує внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, викладених у вказаній заяві (а.с. 20 т. 1).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.03.2019 по справі №761/9624/19 задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, зобов`язано уповноважену особу ДБР внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 04.03.2019 уповноваженою особою ДБР за вх. № С-1316/ОП (а.с. 21 т. 1).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.03.2019 по справі № 761/6880/19 задоволено частково скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР. Зобов`язано службову особу НАБУ не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали слідчого судді, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, викладені в заяві ОСОБА_1 від 19.02.2019 № 826/2, зареєстрованій за вх. № С-1624 від 19.02.2019 (а.с. 23 т. 1).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2019 по справі № 761/12223/19 задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) ГСУ СБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР задоволено, визнано незаконною бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) ГСУ СБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР, викладених у заяві ОСОБА_1 від 21.03.2019 № 826/3, зареєстрованій органами досудового розслідування за вх. №С-539-сг, зобов`язано уповноважену особу (слідчого) ГСУ СБУ невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали слідчого судді, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, викладені в заяві ОСОБА_1 від 21.03.2019 № 826/3, зареєстрований органом досудового розслідування за вх. № С-539-с та розпочати досудове розслідування; зобов`язано уповноважену особу (слідчого) ГСУ СБУ надати ОСОБА_1 витяг з ЄРДР, що підтверджує внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, викладених у вказаних заявах (а.с. 12 т. 1).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2019 по справі № 761/15375/19 задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) ГСУ СБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР. Зобов`язано слідчого ГСУ СБУ внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення відповідно до заяви ОСОБА_1 від 02.04.2019, зареєстрованої за вх. № С-668-А та надати заявнику витяг з ЄРДР (а.с. 15-16 т. 1).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до СБУ, ДКСУ про стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суд першої інстанції.

Відповідно до положенням ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній чи юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Частиною 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода може полягати у: 1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 не було доведено підстав для відшкодування відповідачами моральної шкоди.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звертався до Шевченківського районного суду м.Києва із скаргами на бездіяльність слідчих ГСУ СБУ, ДБР та НАБУ яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР за його заявами, і судом було задоволено його скарги, чим поновлено його права. Заперечуючи проти позову, СБУ зазначало, що воно відреагувало на ухвали Шевченківського районного суду м. Києва.

Обґрунтовуючи свої вимоги невиконанням СБУ ухвал Шевченківського районного суду м. Києва, позивач не надав суду доказів на підтвердження визнання відповідних дій та бездіяльності неправомірною.

При цьому, у суду відсутні підстави для надання власної оцінки таким діям або бездіяльності, оскільки це функція судового контролю органів, що здійснюють досудове розслідування.

Також ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання йому відповідачами моральної шкоди, а також його розміру.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 . Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.