Справа № 495/9567/19
№ провадження 2/495/976/2020
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
11 березня 2020 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Іванченко А.С.,
Справа № 495/9567/19,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бритівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,
25 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Бритівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно, уточнивши свої позовні вимоги 26.11.2019 року остаточно просить суд: визнати його онуком ОСОБА_4 ; встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем бабою ОСОБА_5 та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся спадкодавець ОСОБА_5 .
Після смерті бабусі відкрилася спадщина у вигляді:
- земельної ділянки площею 0,120 га у межах згідно з планом, розташована по АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 313168;
- житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .
За життя в актовому записі про розірвання шлюбу його діда та бабусі № 605 від 08.12.1977 року, складеного ВДРАЦС по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції, по батькові дружини вказано як « ОСОБА_6 », а у свідоцтві про народження батька позивача « ОСОБА_7 », а тому вказані неточності впливають на факт спадкоємства.
Маючи намір прийняти спадщину, він звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак у вчиненні вказаної нотаріальної дії йому було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Між тим, він фактично прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , адже постійно проживав з нею за однією адресою: АДРЕСА_2 .
Окрім того, не заявляв відмову від спадщини після смерті бабусі ОСОБА_5 .
На підставі вищевказаних обставин позивач і звернувся до суду з даним позовом.
30 жовтня 2019 року ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду провадження по вказаній справі було відкрито та вона призначена до підготовчого судового розгляду.
29 листопада 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.
Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутності, з проханням позовні вимоги задовольнити .
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.
Треті особи в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявні їх зави про розгляд справи у відсутності, з проханням позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Зі згоди позивача, про що свідчить заява позивача, суд Ухвалою від 11 березня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_2 помер спадкодавець ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . /л.с.16/.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй майно.
Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно довідки № 689, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради від 01.11.2018 року, згідно запису по господарської книги № 13, особовий рахунок 01-1163-4 по с. Бритівка особовий рахунок відкрито на гр. ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За вказаною адресою згідно запису погосподарської книги рахується земельна ділянка площею 0,12 га. Рік побуди 1992 .
Факт належності ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 вищенаведеного житлового будинку підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок індивідуального жилищного фонду, та довідкою № 689, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради від 01.11.2018 року, згідно запису по господарської книги № 13, особовий рахунок 01-1163-4 по с. Бритівка особовий рахунок відкрито на гр. ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За вказаною адресою згідно запису погосподарської книги рахується земельна ділянка площею 0,12 га. Рік побуди 1992 .
Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.
Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.
Таким чином, в судовому засіданні на підставі вищезгаданих доказів достовірно підтверджено факт належності померлій житлового будинку та господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи,у свідоцтві про народження батька позивача його матір`ю записана ОСОБА_8 .
Разом з тим, згідно листа № 5189/54-86 від 22.11.2019 року з Білгород-Дністровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, повідомлено про виявлені розбіжності в актовому записі про розірвання шлюбу у написанні по батькові дружини ОСОБА_9 , а саме ОСОБА_10 , а у пред`явлених документах, а саме у свідоцтві про народження батька позивача ОСОБА_2 по батькові матері вказано як « ОСОБА_7 ».
Між тим, згідно паспортних даних спадкодавця серії НОМЕР_2 , по-батькові ОСОБА_11 значиться « ОСОБА_7 ».
Згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , померлою є ОСОБА_11 .
Таким чином, ураховуючи неточності у актовому записі про розірвання шлюбу спадкодавці, але з належних та достовірних в матеріалах справи доказів, слід дійти висновку, про підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_12 та ОСОБА_1 , а саме, що позивач є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .
Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки та акту від 20.11.2019 року, виданих ОСББ «Геолог», на день смерті ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм онуком ОСОБА_1 .
Даний факт також підтверджують сусіди ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Таким чином, з наведених вище довідки та акту можна достовірно встановити факт спільного проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 та ОСОБА_1 за однією адресою, станом на момент відкриття спадщини.
Проте, листом-роз`яснення № 333/01-16 від 16.10.2019 року приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Сминтина О.Л. відмовлено ОСОБА_1 у оформленні спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.
У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У відповідності до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Коментована стаття вищенаведеної норми чинного законодавства надає роз`яснення, що у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).
Відповідно до вимог ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.
Статтею 1259 ЦК України зазначено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Як вбачається з довідки № 1236 від 22.11.2010, виданої виконавчим комітетом Мологівської сільської ради, дійсно ОСОБА_2 проводив поховання померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_11 .
Таким чином, залучена до участі у справи третя особа ОСОБА_2 є рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 , який завчасно не звернувся до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, не проживав з померлою по день смерті.
Відповідно до ч.3,4 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1222, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 280-281, 354 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Бритівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на момент відкриття спадщини.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. "А" - житлового будинку, загальною площею 164,3 кв.м., житловою площею 48, 6 кв.м; літ. "Б" - літньої кухні; літ. "В", "Д" - навісу; літ. "Г" - сараю; літ. "Е" - вбиральні - душу; № № 1-4 - споруд.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , ІПН: НОМЕР_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Бритівська сільська рада Білгород - Дністровського району Одеської області, , місцезнаходження: Одеська область, Білгород - Дністровський район, с. Бритівка, вул. Центральна, 56.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_7 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 11 березня 2020 року.

Суддя: