КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 364/1107/19
Головуючий у першій інстанції - Селезньова Т.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3405/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Володарського районного суду Київської області із вказаним позовом, відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 , що зареєстрований 25 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено акт №962. Стягнути з відповідача суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 29 жовтня 2019 року справу передано за територіальною юрисдикцією до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року було відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргупосилаючись на те, що вказана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме правил територіальної підсудності та підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 18 листопада 2019 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області прийнято позовну заяву за його позовом до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Апелянт вказує, що зважаючи на зазначене, при винесенні Броварським міськрайонним судом Київської області оскаржуваної ухвали від 09 грудня 2019 року, судом було відкрито провадження між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Апелянт зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування. Таким чином, оскільки він та неповнолітня дитина ОСОБА_3 , який знаходиться на утриманні позивачки,зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а у позивачки відсутнє зареєстроване місце проживання чи перебування у м. Бровари, апелянт просив ухвалу Броварськогоміськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року скасувати, а матеріали позовної заяви про розірвання шлюбу направити за підсудністю до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як вбачається із матеріалів справи, у вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, відповідно до якого просила розірвати шлюб, який зареєстровано між нею та ОСОБА_1 , який зареєстровано 25 вересня 2015 року (а.с.1-12). В зазначеній позовній заяві місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 зазначено Полтавську АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дата реєстрації 14 жовтня 2005 року (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 25 вересня 2015 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.10).

Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 16 березня 2016 року (а.с.11).

Також встановлено, що суд першої інстанції здійснював запит до Лубенської міської ради Полтавської області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , на що було отримано відповідь про те, що інформація щодо реєстрації ОСОБА_1 відсутня (а.с.15-16).

Окрім того, судом було здійснено також запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області та до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області (а.с.18-19).

На вказані запити було отримано відповідь, що повноваження з реєстрації місця проживання з 04 квітня 2016 року було делеговано органам місцевого самоврядування, а тому необхідно звертатись до органу реєстрації Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (а.с.20,23).

В подальшому, ухвалою Володарського районного суду Київської області від 29 жовтня 2019 року суд першої інстанції передав дану цивільну справу за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Броварського міськрайонного суду Київської області (а.с.25). Вказане судове рішення мотивовано тим, що оскільки останнім відомим місцем проживання (перебування) позивача є місто Бровари Київської області, за якою також проживає і відповідач по справі, й на утриманні позивача перебуває малолітній син ОСОБА_5 , суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для передачі справи до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Оскаржуваною ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року було відкрито провадження по справі (а.с.39).

Апеляційний суд погоджується із вказаним судовим рішенням виходячи із наступного.

Так, відповідно до положень ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, суд першої інстанції, керуючись положенням ч.1 ст.32 ЦПК України, правомірно дійшов висновку про відкриття провадження у даній цивільній справі.

Окрім того, апелянтом також не було оскаржену ухвалу Володарського районного суду Київської області від 29 жовтня 2019 року, якою було передано цивільну справу до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Доводи апелянта про те, що в Лубенському міськрайонному суді Полтавської області вже існує цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини апеляційний суд сприймає критично, оскільки вказане не впливає на законність постановленої ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року.

У разі наявності у ОСОБА_1 обґрунтованого переконання щодо порушення правил підсудності у вказаній справі, останній не позбавлений можливості оскаржити ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду.

Доводи апелянта про наявність у провадження Лубенського міськрайонного суду Полтавської області цивільної справи №539/4252/19 за його позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, не може бути підставою для скасування оспорюваної ухвали суду першої інстанції, оскільки на час відкриття провадження у справі Броварський міськрайонний суд Київської області не був обізнаний про наявність вказаної справи, а тому не мав правових підстав для застосування п.3 ч.1 ст. 186 ЦПК України. Вказане питання може бути вирішено судом у порядку визначеному п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови викладено 11 березня 2020 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв