Номер провадження: 22-ц/813/3687/20
Номер справи місцевого суду: 509/4334/19
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Обслуговуючий кооператив «Житловий кооператив «Совіньйон»

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунсервіс»

третя особа - Громадська організація «Громада Совіньйону за права»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року у складі судді Кириченко П.Л.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОК «Житловий кооператив «Совіньйон», треті особи на стороні позивача - ТОВ «Комунсервіс», ГО «Громада Совіньйону за права», про визнання відповідача таким, що не має права припиняти чи обмежувати надання комунальних послуг, припиняти постачання електричної енергії, водопостачання, водовідведення, природного газу та інших комунальних послуг; визнати відповідача таким, що не має у власності комунікацій з постачання комунальних послуг; визнати відсутність повноважень у відповідача на втручання у договірні відносини між мешканцями м/ж «Совіньйон» та постачальниками комунальних послуг.

Одночасно ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову в якій просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОК «Житловий кооператив «Совіньйон» та його працівникам і будь-яким залученим ним особам вчиняти певні дії, а саме вживати дії щодо відключення будинку ОСОБА_1 від комунальних послуг, до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що реальність ризику відключення електричної енергії, водопостачання, водовідведення, природного газу та інших комунальних послуг та негативних наслідків такого відключення для позивача підтверджується прямою погрозою, яка зазначена безпосередньо у листі, що став приводом для звернення позивача до суду. У разі такого відключення позивач буде позбавлений права користуватись своїм майном, що фактично є позбавленням власності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представників відповідача та третьої особи, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не зазначив ризиків, які б перешкоджали в подальшому виконанню судового рішення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про унеможливлення задоволення заяви про забезпечення позову, проте з інших підстав.

Частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач просить визнати відповідача ОК «Житловий кооператив «Совіньойн» таким, що не має права припиняти чи обмежувати надання комунальних послуг, припиняти постачання електричної енергії, водопостачання, водовідведення, природного газу та інших комунальних послуг; визнати відповідача таким, що не має у власності комунікацій з постачання комунальних послуг; визнати відсутність повноважень у відповідача на втручання у договірні відносини між мешканцями м/ж «Совіньйон» та постачальниками комунальних послуг.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить заборонити ОК «Житловий кооператив «Совіньйон» та його працівникам і будь-яким залученим ним особам вчиняти певні дії, а саме: вживати дії щодо відключення будинку ОСОБА_1 від комунальних послуг, до набрання рішенням суду законної сили.

Отже, зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову фактично є тотожним заявленим вимогам, наперед вирішує спір по суті, що відповідно до вимог статті 150 ЦПК України є недопустимим в силу імперативних вимог закону.

Наведене унеможливлює задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову згідно приписів ч. 10 ст. 150 ЦПК України, тому заява задоволенню не підлягає.

Доводи про існування інших рішень, в яких аналогічна заява була предметом задоволення, підставою для скасування бути не можуть, оскільки постановлені в інших справах, учасником яких не є позивач у цій справі, тому преюдиційного значення не мають.

Оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неможливість задоволення заяви, проте шляхом невірного обґрунтування, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду зміні з мотивів та підстав, викладених вище.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 28.02.2020.

Головуючий:

Судді: