Справа № 283/2973/18
Провадження №2/283/13/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2020 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Кравець Л.Ю.,

представника позивача Барановського О.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,-

встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в якому просять стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № ZRRWAU001120045 від 30.03.2006 року в розмірі 117000 гривень, що виникла станом на 14.11.2018 і складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 28624 гривні 41 копійка;

- заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 88375 гривень 59 копійок.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 30.03.2006 року банк уклав із ОСОБА_1 кредитний договір відповідно до якого надав відповідачу кредит для придбання автомобіля в розмірі 46150 гривень та на його страхування в розмірі 11999 гривень. Кредит надавався строк на 5 років. ОСОБА_1 повинен був погашати кредит та сплачувати відсотки за користування коштами шляхом внесення щомісячного платежу в розмірі 1239 гривень 13 копійок. Однак відповідач свої зобов`язання в повному обсязі не виконував та допустив прострочення сплати по кредиту та відсотках. У зв?язку з цим суд своїм рішенням від 22.01.2013 року звернув стягнення на придбаний відповідачем автомобіль. Автомобіль був реалізований але коштів на погашення кредиту та відсотків не вистачило. На даний час заборгованість 117000 гривень, що виникла станом на 14.11.2018 і складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 28624 гривні 41 копійка;

- заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 88375 гривень 59 копійок.

Цю заборгованість належить стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки остання є поручителем.

Вважає, що банк не пропустив строк позовної давності, оскільки кредитний договір діє до повного виконання ОСОБА_1 своїх зобов?язань.

Представник ОСОБА_1 позов не визнав та пояснив, що у 2013 році суд своїм рішенням за позовом банку звернув стягнення на автомобіль відповідача. Цим рішенням суд встановив, що заборгованість відповідача на день винесення рішення становить 115366 гривень 61 копійка, яка складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 25243 гривні 58 копійок,

- заборгованості по відсотках в розмірі 48353 гривні 73 копійки,

- заборгованості з комісії (винагороди за надання фінансового інструменту) в розмірі 1961 гривня 46 копійок,

- заборгованості з пені в розмірі 39807 гривень 84 копійки.

Це рішення винесене після закінчення строку дії кредитного договору, а тому на сьогоднішній день не могла збільшитись сума боргу по кредиту та відсотках.

Крім того позивач пропустив строк позовної давності, а тому просить його застосувати та відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі і також відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.03.2006 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ZRRWAU001120045 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит для придбання автомобіля в розмірі 46150 гривень та на його страхування в розмірі 11999 гривень. Кредит надавався строк на 5 років. ОСОБА_1 повинен був погашати кредит та сплачувати відсотки за користування коштами в розмірі 1,32 % на місяць від суми залишку кредиту шляхом внесення щомісячного платежу в розмірі 1239 гривень 13 копійок (а.с. 11-12). Кредит надавався до 29.03.2011 року.

Поручителем ОСОБА_1 виступила ОСОБА_3 , яка на підставі договору поруки № ZRRWAU001120045/1 від 30.06.2006 року зобов?язалась в повному обсязі відповідати за невиконання ОСОБА_1 своїх зобов?язань за кредитним договором (а.с. 13).

ОСОБА_1 скористався наданими йому коштами, але в повному обсязі свої зобов`язання не виконував та допустив прострочення сплати по кредиту та відсотках. У зв?язку з цим Малинський районний суд Житомирської області своїм рішенням від 22.01.2013 року звернув стягнення на автомобіль, який був придбаний відповідачем за кредитні кошти (а.с. 35-40). Даним рішенням суд встановив, що заборгованість відповідача на день винесення рішення становить 115366 гривень 61 копійка, яка складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 25243 гривні 58 копійок,

- заборгованості по відсотках в розмірі 48353 гривні 73 копійки,

- заборгованості з комісії (винагороди за надання фінансового інструменту) в розмірі 1961 гривня 46 копійок,

- заборгованості з пені в розмірі 39807 гривень 84 копійки.

Вищевказане рішення винесене після 29.03.2011 року, тобто після закінчення строку повернення кредиту, який встановлений пунктом 1.1. кредитного договору № ZRRWAU001120045 від 30.03.2006 року (а.с. 11). Дану дату суд вважає датою закінчення дії кредитного договору після якої позивач не може нараховувати встановлені договором відсотки за користування кредитом. Відповідно після закінчення дії кредитного договору не може збільшитись і розмір заборгованості по кредиту.

Таким чином розмір заборгованості ОСОБА_1 становить:

- по кредиту - 25243 гривні 58 копійок,

- по відсотках - 48353 гривні 73 копійки.

А тому безпідставними є вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 3380 гривні 83 копійки (28624,41 грн. 25243,58 грн.) та відсотків в розмірі 40021 гривня 86 копійок (88375,59 грн. 48353,73 грн.).

Також повністю є безпідставними вимог позивача про стягнення коштів з поручителя ОСОБА_3 , оскільки її порука на даний час вже припинена, що підтверджується рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 07.11.2019 року.

Таким чином суд відмовляє за безпідставністю в задоволенні позову до ОСОБА_1 в частині стягнення кредиту в розмірі 3380 гривні 83 копійки та відсотків в розмірі 40021 гривня 86 копійок. Також суд повністю відмовляє за безпідставністю в задоволенні позову позивача до ОСОБА_3 .

Що стосується стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту в розмірі 25243 гривні 58 копійок та заборгованості по відсотках в розмірі 48353 гривні 73 копійки, то суд враховує наступне.

Відповідно до статей 256, 257, 260, 261, 264, 265, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вже було встановлено, пунктом 1.1. кредитного договору № ZRRWAU001120045 від 30.03.2006 року визначено остаточну дату повернення кредиту 29.03.2011 року. ОСОБА_1 до цієї дати кредит повністю не повернув, а тому позивачу з 29.03.2011 року стало відомо про порушення свого права. У зв?язку з цим він в межах трирічного строку позовної давності звернувся до суду з вимогою про звернення стягнення на автомобіль відповідача (а.с. 35-40). Таким чином позивач перервав строк позовної давності. Суд виніс рішення 22.01.2013 року, однак з цього часу позивач не звертався в суд з вимогою про захист свого порушеного права. З дня винесення рішення минуло більше 7 років і таким чином позивач пропустив встановлений трирічний строк позовної давності. Доказів про наявність поважних причин пропуску строку позовної давності позивач не подав, а тому суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту в розмірі 25243 гривні 58 копійок та заборгованості по відсотках в розмірі 48353 гривні 73 копійки у зв?язку з пропуском строку позовної давності, оскільки позивач просить його застосувати.

Суд не відшкодовує позивачу судові витрати, оскільки йому повністю відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209-265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 256, 257, 260, 261, 264, 265, 267, 1049, 1054 Цивільного кодексу України,-

ухвалив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 відмовити повністю за безпідставністю.

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості кредиту в розмірі 3380 гривні 83 копійки та заборгованості по відсотках в розмірі 40021 гривня 86 копійок відмовити за безпідставністю.

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 25243 гривні 58 копійок та заборгованості по відсотках в розмірі 48353 гривні 73 копійки відмовити у зв?язку з пропуском строку позовної давності

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Тимошенко