Справа № 204/3465/20
Провадження № 2/204/1202/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2020 року до суду надійшла позовна заява М(т)СБУ до ОСОБА_1 в якій позивач просило суд стягнути з відповідача суму витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу в розмірі 8 225,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.05.2016 року о 14:10 год. у м. Дніпро, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz, н/з НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ-2705» н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .. Внаслідок ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2016 року, по справі №200/8743/16-п, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення. Дані ЄЦБД МТСБУ не містять підтвердження, що на момент ДТП, транспортний засіб, Mercedes-Benz, н/з НОМЕР_1 був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, а також відомостей, що водій ОСОБА_1 підпадає під норму п.13.1 ст.13 Закону №1961, немає. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ серія АЕ/9152977, страховик - ТДВ «СТДВ «Глобус». З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (водій та власник автомобіля «ГАЗ-2705» н/з НОМЕР_2 ), звернулися до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 15.06.2016 року та заявою на виплату страхового відшкодування від 28.11.2016 року. Відповідно до Висновку експертного авто товарознавчого дослідження №3180, оцінювачем визначено суму матеріальної шкоди, як вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 8010,31 грн.. 20.07.2017 року, МТСБУ, визначило розмір регламентної виплати в розмірі 7475,57 грн. та 02.08.2017 року перерахувало їх потерпілому. Крім того, МТСБУ сплатило ТОВ «АК Укравтоекспертиза» за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого в сумі 750 грн. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають в сумі 8225,57 грн. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність. МТСБУ відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність в розмірі понесених фактичних витрат, в порядку зворотної вимоги (регресу). Відповідачем в добровільному порядку витрати не відшкодовані Позивачу, що порушує його законні права і інтереси, та підлягають їх захисту в суді.

Ухвалою суду від 09.07.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 09.07.2020 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, шо кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 10.05.2016 року о 14:10 год. у м. Дніпро, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz, н/з НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ-2705» н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .. Внаслідок ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2016 року, по справі №200/8743/16-п, яка в апеляційному порядку не оскаржувала ся, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до Висновку експертного авто товарознавчого дослідження №3180 від 15.07.2016 року, судовим експертом ОСОБА_5 визначено суму матеріальної шкоди, як вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 8 010,31 грн.

При вирішенні спору суд враховує зазначений висновок, як належний доказ обсягу завданої шкоди, оскільки стороною суду надано підтвердження про фаховість, кваліфікацію експерта/оцінювача, у тому числі щодо напряму проведення експертизи та оцінки майна.

20.07.2017 року, МТСБУ, визначило розмір регламентної виплати в розмірі 7475,57 грн., що підтверджується Довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 20.07.2017року. 31.07.2017 року, МТСБУ, на підставі зазначеної довідки було прийнято Наказ МТСБУ №7107 від 31.07.2017 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування ОСОБА_4 в сумі 7475,57 грн. МТСБУ перерахувало потерпілому, ОСОБА_4 , суму відшкодування у розмірі 7475,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1236011 від 02.08.2017 року та проведеного банком.

Крім того, МТСБУ сплатило ТОВ «АК Укравтоекспертиза» за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого та виготовлення висновку про суму завданих збитків, в сумі 750 грн..

Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку, які підтверджені належними та допустимими доказами складають в сумі 8 225,57 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і ін.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Відповідно до п. 21.4 ст. 21 Закону № 1961-IV, у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Згідно п. 39.1., п. 39.2.1 ст. 39 Закону № 1961-IV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам; є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених цим Законом .

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону № 1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно з п.п. а п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

На момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (що не спростовано відповідачем), внаслідок чого, після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право до відповідача про відшкодування завданої шкоди в сумі - 8225,57 грн. Факт зазначених виплат підтверджується належними доказами.

Відповідачем зазначені обсяги збитків не спростовані.

Відповідно п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Частина перша ст. 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_1 , який на той час не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ проведено страхову виплату іншому учаснику ДТП на відшкодування завданого збитку, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення витрат в розмірі 8 225,57 грн., як таких, що є в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 2 102 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1167, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 76-82, 133, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортне) страхове бюро України (адреса місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати пов`язані з регламентною виплатою в порядку регресу у розмірі 8225 грн. 57 коп. та 2 102 грн. понесених судових витрат, а всього 10 327 грн. 57 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська