СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. №2-ві/759/32/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Семененко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді, подану в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Відкрите акціонерне товариство Банк «Біг Енергія», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Укрфінанс Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг», приватний нотаріус Іванов П.Ю про припинення іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Відкрите акціонерне товариство Банк «Біг Енергія», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Укрфінанс Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг», приватний нотаріус Іванов П.Ю про припинення іпотеки.

04.12.2020 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Шум Л.М., з підстав, визначених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України. В обґрунтування своєї заяви, заявник зазначив, що позивач вважає, що суддя Шум Л.М. не може продовжувати розгляд справи та підлягає відводу, оскільки у позивача є застереження, що у задоволенні позову буде відмовлено, через те, що в провадженні судді були цивільні справи, які мають спільний предмет, проте, різні підстави з цивільною справою за позовом ОСОБА_3 №759/23391/19.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2020 року визнано заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва необґрунтованою, справу передано до канцелярії Святошинського районного суду м. Києва для подальшого авторозподілу (а.с. 120).

За результатами авто розподілу, заяву про відвід судді було передано в моє провадження 08.12.2020.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши подану заяву про відвід, та матеріали цивільної справи дійшов таких висновків.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Як вбачається з аргументації заяви про відвід, очевидно, що підставами заяви заявник визначив положення п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2019 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києві під головуванням судді Марко Я.Р. було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 60).

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020 вищезазначену справу передано судді Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.M. (а.с. 75)

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 76-77).

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити що :

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії», від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

При цьому, зміст заяви та наявні в справі матеріали не містять доказів упередженості суду, відтак, підстави для задоволення заяви про відвід - відсутні.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 259, 260, 263-265, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді, поданої в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Відкрите акціонерне товариство Банк «Біг Енергія», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Укрфінанс Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг», приватний нотаріус Іванов П.Ю про припинення іпотеки - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Войтенко