Справа № 307/2862/19
Провадження № 2-з/307/12/20
У Х В А Л А

04 березня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Ільницькій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації, визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 надала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вселити її у квартиру АДРЕСА_1 , з можливістю знесення самовільно замурованного дверного пройому у вказаній квартирі та зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , в тому числі проживати у квартирі АДРЕСА_1 . Заяву мотивує тим, що станом на день звернення до суду вона не має доступу до своєї квартири, право власності на яку посвідчується договором купівлі-продажу від 07.03.2016 року, оскільки колишній чоловік ОСОБА_2 не допускає її до квартири, а вхід до квартири АДРЕСА_2 ( пройом вхідних дверей) замурований, що підтверджується матеріалами справи.Вхід до квартири АДРЕСА_1 наразі ОСОБА_2 відбувається через квартиру АДРЕСА_3 , яка юридично належить його тітці ОСОБА_3 , але фактично перебуває у постійному користуванні позивача ОСОБА_2 .Вказана обставина не заперечується і самим позивачем, оскільки як він зазначає у позові, що квартира АДРЕСА_3 , перебуває у його фактичному користуванні і вхід до квартири АДРЕСА_2 здійснюється АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 , що підтверджується відміткою у паспорті, хоча, попри неодноразові перешкоди з боку ОСОБА_2 у можливості зайти у квартиру, вона не маю фізичної можливості проживати у квартирі.У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 неодноразово відкладає судові засідання по розгляду даної справи, час розгляду справи затягується, що призводить до більшого проміжку часу, в межах якого вона позбавлена можливості користуватися своєю власністю та проживати за місцем реєстрації свого проживання - для можливості ефективного поновлення її конституційних прав, виникла необхідність у поданні зачви про забезпечення позову. 4 лютого 2020 року рішенням Закарпатського апеляційного суду скасовано ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.10.2019 року, згідно якої суд, в тому числі заборонив їй зайти у квартиру АДРЕСА_1 , тобто у квартиру, в якій зареєстроване її місце проживання та якої вона є власницею. Таким чином, як зазначено у постанові Закарпатського апеляційного суду від 04.02.2020 року - ОСОБА_1 , як власник квартири АДРЕСА_6 , має право, як визначено у нормі ст. 317 ЦК України, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.У зв`язку з тим, що наразі ОСОБА_2 робляться перешкоди у можливості їй володіти та користуватися своєю власністю, що визнає та не заперечує сам ОСОБА_2 зазначаючи у поданих документах, що у вказаній квартирі він проживає разом зі своєю цивільною дружиною, дитиною дружини, і вхід у квартиру він здійснює через спарену квартиру, яка належить його родичці, їй робляться перешкоди у можливості вільного володіння та користування власністю - квартирою. ОСОБА_2 , проживаючи у квартирі разом зі своєю теперішньою сім`єю та роблячи їй перешкоди навіть зайти у квартиру, безпідставного звернення у правоохоронні органи для залякування її та її цивільного чоловіка - одноособово користується майном, та у випадку задоволення поданої нею зустрічної позовної заяви - може забрати рухоме майно, яке знаходиться у квартирі та пошкодити квартиру для зменшення її вартості.Проживаючи у квартирі, вона також зможе побачити та вчасно відреагувати на можливі порушення з боку ОСОБА_2 , в т.ч. пошкодження майна, або намаганні ОСОБА_2 привласнити собі одноособово набуте у шлюбі рухоме майно, яке знаходиться у квартирі, до якого вона наразі не має доступу.

Просить суд вселити її у квартиру АДРЕСА_1 , з можливістю знесення самовільно замурованного дверного пройому у вказаній квартирі та зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , в тому числі проживати у квартирі АДРЕСА_1 .

Учасники справи в порядку ст..153 ч.1 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації, визнання права власності на майно, в якому просить припинити право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 шляхом грошової компенсації ОСОБА_1 її вартості в сумі 100638,27 гривень, визнати за ним право власності н цілій частині на квартиру АДРЕСА_1 , та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації, в якій вона просить припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 шляхом грошової компенсації ОСОБА_2 її вартості в сумі 100638,27 гривень.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 п.1-10, ч.2, ч.3, ч.10 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із п.п.4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з позовних вимог, сторонами в даній справі між сторонами оспорюється право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

На час розгляду клопотання про забезпечення позову, розгляд справи по суті ще не розпочався.

Враховуючи, що заявником ОСОБА_1 не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову, які вона просить вжити, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду щодо припинення права власності на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації, визнання права власності на майно, що вказаний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, а також щодо наявності зв`язку між вказаними заявником ОСОБА_1 заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації, визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації, визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, виплату грошової компенсації. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2020 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко