ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1897/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/6842/20 Категорія: на ухвалу Пироженко В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Храпка В.Д., Бондаренка С.І.,
за участю секретаряЛюбченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Вердикт Капітал» (нова назва ТОВ «Кредекс Фінанс») - адвоката Слостіна Андрія Геннадійовича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2020 року про забезпечення позову до його пред`явлення, -

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та просив забезпечити позов шляхом накладення арешту та встановлення судом заборони вчинення будь-яких дій будь-якими особами у будь-який спосіб щодо продажу, відчуження або переоформлення у інший спосіб нерухомого майна ОСОБА_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить йому на праві приватної власності до отримання остаточного рішення по даній справі. Копію ухвали про забезпечення позову допустити до негайного виконання та надіслати учасникам справи, а також до відповідного реєстраційного органу, який здійснює реєстрацію рішень судів про накладення арешту на нерухоме майно.

Заяву обгрунтовував тим, що має намір подати до суду позовну заяву про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 25 січня 2012 року б/н, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», що зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. за іпотечним договором від 28 травня 2008 року; скасування і вилучення запису з Єдиного державного реєстру речових прав та прав власності про обтяження іпотекою № 7274781 від 25 січня 2012 року та зобов`язанням кредитора вчинити певні дії.

ОСОБА_1 вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду, оскільки на даний час новим стягувачем вчиняються дії щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-539 від 12 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 629 693, 62 грн. за кредитним договором №31/2008/1 від 27 травня 2008 року, для забезпечення виконання якого і було укладеного договір іпотеки № 312008/1-1.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 . Заборонено вчиняти будь-які дій, будь яким особам, у будь який спосіб щодо продажу, відчуження або переоформлення у інший спосіб вказаного нерухомого майна (квартири АДРЕСА_2 ) до розгляду справи по суті.

ТОВ «Вердикт Капітал» (нова назва ТОВ «Кредекс Фінанс» відповідно до протоколу № 01/08-2018 від 01 серпня 2018 року загальних зборів учасників Тов «Кредекс Фінанс»), не погоджуючись з вказаною ухвалою, оскаржило її в апеляційному порядку.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що немає жодного зв`язку між визнанням договірів про відступлення прав вимоги недійсним з накладенням арешту на квартиру та забороною вчинення щодо неї реєстраційних дій, оскільки майно, на яке накладено арешт, не підлягає передачі відповідачеві навіть у випадку задоволення його позовних вимог.

Одне лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не обгрунтовано застосування заходів забезпечення позову та не наведено яким чином не застосування заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі його задоволення.

На думку скаржника, суд першої інстанції задовольнив заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову не у звязку з існуванням об`єктивної можливості вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду (в разі задоволення позову), а у зв`язку із неправильною оцінкою доводів позивача та неналежного дослідження всіх обставин справи.

Посилаючись на такі аргументи, апелянт просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2020 року, якою накладено заборону та арешт на нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

13 листопада 2020 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку направив до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу відхилити, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2020 року про забезпечення позову залишити без змін. Постановити окрему ухвалу у відповідності до ст. 262 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скарзу ОСОБА_1 заперечує правомірність відкриття провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Вердикт Капітал» через недотримання апелянтом строків на апеляційне оскарження та у зв`язку із тим, що апеляційна скарга подана особою, питання про права, свободи, інтереси та обов`язки якої не вирішувались у суді першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_1 вказує у відзиві, що апелянт не наводить жодних аргументів та не надає ніяких доказів, які б спростовували законність та підстави постановлення оскаржуваної ухвали суду.

Апелянтом не обгрунтовано та не надано доказів щодо порушення прав ТОВ «Вердикт Капітал» накладенням арешту на квартиру ОСОБА_1 та встановленням заборони вчиняти будь-які дії із зазначеним житлом, до якого жодного відношення товариство не має.

ОСОБА_1 зазначає, що з метою запобігання наслідкам, які можуть настати у випадку незаконного відчуження нерухомого майна та проведення його купівлі-продажу третім особам, вважає, що у суду є підстави відмовити апелянту у задоволенні його апеляційної скарги, оскільки встановлені судом першої інстанції заходи забезпечення позову необхідні та доцільні, адже накладення арешту на вказане нерухоме майно та встановлення заборони вчинення будь-яких дій будь-якими особами щодо відчуження вказаного нерухомого майна у будь-який спосіб до розгляду справи по суті є ефективним засобом захисту порушених прав позивача/заявника.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення не відповідає вказаним вище вимогам.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову, зокрема, п.п.1, 2 - шляхом накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення, утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційний суд враховує, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, необхідно пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду за відповідним позовом; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином для того, щоб було вжито заходів для забезпечення позову у справі заявнику необхідно довести доказами факт того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 27 травня 2008 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №31/2008/1, на забезпечення виконання зобов`язань за яким між сторонами укладено іпотечний договір від 28 травня 2008 року № 31/2008/1-1, предметом якого є нерухоме майно, зокрема квартира АДРЕСА_2 .

25 січня 2012 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Кредекс фінанс» укладений договір про відступлення права вимоги за вказаними вище договорами.

Колегією суддів встановлено, що загальними зборами учасників товариства від 01 серпня 2018 року, оформленими протоколом «01/08-2018 загальних зборів учасників ТОВ «Кредекс Фінанс», постановлено перейменувати товариство на товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», затверджено статут товариства в новій редакції. (а.с. 61-61)

При цьому, при розгляді справи встановлено, що у справі має місце спір щодо визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від ПАТ «Кредобанк» до ТОВ «Кредекс Фінанс» за іпотечним договором за кредитними зобов`язаннями, скасування запису про іпотечне обтяження та зобов`язання вчинити певні дії.

Предметом розгляду справи є визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від ПАТ «Кредобанк» до ТОВ «Кредекс Фінанс» за іпотечним договором та кредитним договором без вирішення питання щодо дійсності самого іпотечного договору.

Посилання заявника на те, що внаслідок дій з примусового виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, які вчиняються стороною позичальника/іпотекодержателя ТОВ «Кредекс Фінанс» (зараз ТОВ «Вердикт Капітал»), існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, є безпідставними.

Виходячи із обсягу позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів не вбачає зв`язку між визнанням договірів про відступлення прав вимоги недійсним і забезпеченням цього позову заявленим ОСОБА_1 способом. Заявник не довів яким чином вжиття запропонованих заходів утруднить, або унеможливить виконання рішення за позовом про визнання недійсним договору про відступлення праві вимоги.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже висновки суду першої інстанції в цій справі про необхідність забезпечення позову є передчасними та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи ОСОБА_1 в частині необхідності поставнолення апеляційним судом окремої ухвали в порядку ст. 262 ЦПК України є необгрунтованими та відхиляються.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних вище обставин, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2020 року про забезпечення позову у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - адвоката Слостіна Андрія Геннадійовича задовольнити .

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2020 року про забезпечення позову скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2020 року.

Судді