Справа 206/635/20
Провадження 2/206/460/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року у залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про проведення перерахунку вартості газопостачання у зв`язку із визнанням протиправною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів №315 від 27 квітня 2016 року з моменту її прийняття 6 січня 2020 року,

за участю

представника відповідача Колпаченко Є.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про проведення перерахунку вартості газопостачання у зв`язку із визнанням протиправною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів №315 від 27 квітня 2016 року з моменту її прийняття 6 січня 2020 року, у якій просить суд зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» виконати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року по справі №820/9665/16 і провести перерахунок вартості газопостачання з 27.04.2016 року, а суму надмірно сплачених коштів зарахувати на розрахунковий рахунок позивача в якості переплати в рахунок майбутніх платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до керівника «Дніпропетровськгаз збуту» про проведення перерахунку вартості газопостачання з 27.04.2016 року, на яке він отримав відповідь від 23.01.2020 року, якою йому фактично відмовлено у його проханні. На переконання позивача, всі доводи та посилання на різні постанови, підзаконні нормативно-правові акти, якими обґрунтовується відмова у перерахунку вартості газопостачання, зводяться нанівець Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», а саме статтею 2 зазначеного Закону, яка встановлює, що права та пільги ветеранів війне не можуть бути скасовані без її рівноцінної заміни і нормативні акти Державної влади, органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів, передбачені цим Законом є недійсними. Вищевикладене стало підставою для звернення позивача із даною позовною заявою (а.с. 1).

21 квітня 2020 року від представника відповідача до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив, представник відповідача вважає позовну заяву необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає залишенню судом без задоволення з огляду на наступне. Взаємовідносини між відповідачем та позивачем регулюються відповідно до Типового договору постачання природного газу побутовим споживача, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року, відповідно до якого позивачу відкрито особовий рахунок та здійснюється постачання природного газу. У період з 01 жовтня 2015 року до 01 квітня 2017 року діяло Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затверджене постановою КМУ №758 від 01 жовтня 2015. Відповідач при розрахунках плати за газ керувався зокрема пунктом 13 Положення, у який неодноразово вносились зміни. Так, постановою КМУ № 315 від 27.04.2016 року були внесені зміні до пункту 13 Положення, та було визначено, що з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) діє гранична роздрібна ціна на природній газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 грн. за 1 метр кубічний. Вказана постанова КМУ №315 від 27.04.2016 року втратила чинність 01 листопада 2018 року у зв`язку з прийняттям постанови КМУ №867 від 19.10.2018 року. Проте рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 року у справі №826/9665/16, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року, яке набрало законної сили 08.07.2019 року, визнано протиправною та нечинною постанову КМУ № 315 від 27.04.2016 року з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 року. Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015 року в редакції станом 30.03.2016 чітко визначено, що ціни на природний газ для побутових споживачів та виробників теплової енергії в період з травня 2016 року по 31 березня 2017 року мають встановлюватись окремим рішенням КМУ. На цей час таке рішення відсутнє, тому у побутових споживачів природного газу не виникло право на перерахунок вартості спожитого природного газу на вказаний період (а.с.19-20).

Позивачем 21 квітня 2020 року надано до суду відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що рішення суду про визнання нечинною Постанову КМУ №315 від 27.04.2016 року вступило у законну силу і повинно виконуватись, а своїми діями відповідач порушує Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» (а.с. 18).

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Позивач у судові засідання, призначені на 21.05.2020 року та 22.07.2020 року, не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. 28).

17.02.2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву залишену без руху, як таку, що не відповідала вимогам статей 175, 177 ЦПК України (а.с. 9).

23.03.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 14).

21.04.2020 року представником відповідача по справі подано до суду відзив (а.с.19-20).

21.04.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 18).

22.07.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника відповідача, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про проведення перерахунку до Голови правління ПАТ «Дніпрогаз», в якій просить здійснити перерахунок з 27.04.2016 року по теперішній час суму надмірно сплачених коштів та просить зарахувати їх на його розрахунковий рахунок в якості переплати в рахунок майбутніх платежів, обґрунтовуючи це тим, що Постанова КМУ №315 від 27.04.2016 року рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 р. була скасована та визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття (а.с. 12).

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було відмовлено позивачеві у проведенні перерахунку вартості за спожитий природний газ, обґрунтовуючи це тим, що за даними НАК «Нафтогаз» на сьогоднішній день відсутні підстави для здійснення перерахунку ціни у договорах постачання (купівлі-продажу) природного газу, укладених у 2015-2016 роках та відповідно провести перерахунки за спожитий природний газ населенню, про що вбачається із копії відповіді ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» від 23.01.2020 року за №497-ЛВ-825-0120 на звернення ОСОБА_2 (а.с. 3).

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №2494 від 30.09.2015 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказаними Правилами визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Позивач стверджує, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року №826/9665/16, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року № 758" з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 року. А тому відповідач повинен здійснити перерахунок вартості газопостачання.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», з 01 жовтня 2015 року Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу покладаються спеціальні обов`язки, у тому числі на НАК «Нафтогаз України», як оптового продавця, та на ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», як постачальника природного газу для побутових споживачів.

В період з 01 жовтня 2015 року до 01 квітня 2017 року діяло Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01 жовтня 2015 року (далі Положення).

Відповідач при розрахунках плати за газ керувався зокрема пунктом 13 Положення, у який неодноразово вносилися зміни.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року №758», якою вносилися зміни в пункт 13 Положення, затвердженого постановою КМУ № 768 від 01.10.2015 року, було визначено, що з 01.05.2016 року по 31.03.2017 року (включно) діє гранична роздрібна ціна на природній газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 грн. за 1 куб. метр.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 року у справі № 826/9665/16, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року, яке набрало законної сили 08.07.2019 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №315 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року №758» з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 року.

Результатом визнання Постанови № 315 від 27.04.2016 року нечинною є застосування Постанови КМУ №758 у попередній редакції, відповідно до абзацу 2 п. 6 якого ціна придбання природного газу НАК Нафтогаз України відповідно до абзаців першого та третього пункту 5 цього Положення в період з 1 травня 2016 р. по 31 березня 2017 р. (включно) встановлюється окремим рішенням Кабінету Міністрів України

Проте окреме рішення Уряду, яким би визначались ціна природного газу протягом періоду з 1 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) не приймалось.

Як висловилася Велика палата Верховного Суду в постанові від 16.01.2019 року в цивільній справі за № 757/31606/15-ц, помилковими є висновки про те, що оскільки в момент нарахування плати за житлово-комунальні послуги тарифи були чинними, незважаючи на те, що в подальшому їх було скасовано, споживач не має права на здійснення перерахунку нарахованих йому платежів.

Таким чином, якщо тарифи на житлово-комунальні послуги, по яких здійснювалося нарахування плати за них, скасовано, то споживач не має право на здійснення перерахунку нарахованих платежів.

Окрім цього, на момент розгляду справи у Окружному адміністративному суді м. Києва, Постанова КМУ №315 втратила чинність, на підставі іншої постанови Постанови КМУ № 867 від 19 жовтня 2018 року.

У Рішенні від 03 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України надав роз`яснення стосовно порядку набрання чинності нормативно-правовими актами. Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному; звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього; загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori - "наступний закон скасовує попередній".

Крім того, чинне законодавство України не передбачає жодних випадків поняття "відновлення" в силі нормативних актів Уряду, які у встановленому порядку втратили чинність.

Відтак, на час прийняття рішення судом першої інстанції постанова КМУ №315 була нечинною.

На час розгляду даної справи Постановою Верховного Суду від 25 червня 2020 року по справі №826/9665/16 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного суду від 08 липня 2019 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Таким чином, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року по справі №826/96655/16 було скасоване Верховним Судом, що тягне за собою і припинення існування того факту, що Постанова КМУ №315 від 27.04.2016 є протиправною та нечинною з моменту її прийняття.

З огляду на викладене в сукупності, оскільки Кабінет Міністрів України, на який було покладено повноваження по визначенню ціни природного газу з 01.05.2016 року по 31.03.2017 року відповідне рішення про встановлення ціни на природний газ в означений період не прийняв, а у подальшому рішення Окружного адміністративного суду м. Києва було скасоване Постановою Верховного Суду, то суд не бачить підстав на перерахунок вартості спожитого природного газу за вказаний період.

Позивач також стверджує, що своїми діями відповідач порушує Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 2 якого визначено, що права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Суд не погоджується з доводами позивача та вважає їх такими, що не відповідають дійсності з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника війни серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Статтею 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Відповідно до чч. 2,3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прямо встановлено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Таким чином, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлені житлово-комунальні пільги для ветеранів війни учасників бойових дій, зокрема і пільги щодо оплати за газопостачання. Соціальний захист ветеранів, який здійснюється відповідно до положень статей зазначеного Закону є державною гарантією і має безумовний характер. Проте зазначені дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку вартості газопостачання не порушують встановлені Законом соціальні гарантії ветеранів війни, адже вони жодним чином не обмежують чи скасовують пільги позивача.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ст.141 ЦПК України, з огляду на те, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про проведення перерахунку вартості газопостачання у зв`язку із визнанням протиправною та не чинною Постанови Кабічнету Міністрів №315 від 27 квітня 2016 року з моменту її прийняття 6 січня 2020 року відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скаргана рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішенняпитання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2021 року.

Суддя А.О. Сухоруков