Справа № 652/38/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дамчука О.О.

за участю секретаря Миценко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля цивільну справу за позовом адвоката Янковського Валерія Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Кочубеївської сільської ради об`єднаної Територіальної громади Високопільського району Херсонської області, Відділу Дежгеокадастру у Високопільському районі Херсонської області про визнання права на земельну частку пай.

в с т а н о в и в:

Адвокат Янковський В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся позивача, ОСОБА_2 , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) розміром 7,07 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Пригір`ївської сільської ради Високопільського району Херсонської області, та належала останній на підставі сертифікату серія ХС № 0084447 від 08.07.1997 року. Позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса Високопільського районного нотаріального округу Херсонської області про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала відмову, у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на земельну частку (пай).

Просить суд визнати за ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) 7.07, умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Пригір`ївської сільської ради Високопільського району Херсонської області, та належала рідній бабусі позивача по лінії батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі сертифікату на земельну часту (пай) серія ХС № 0084447 від 08.07.1997 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом.

У судове засідання представник ОСОБА_1 , за дорученням адвокат Янковський В.М. не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Кочубеївської сільської ради об`єднаної Територіальної громади Високопільського району Херсонської області у судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просив розглянути справу у відсутності представника сільської ради.

Представник відділу Держгеокадастру у судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просив розглянути справу у відсутності представника відділу, оскільки даний спір не зачіпає інтереси головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копії паспорту громадянина України НОМЕР_6 від 07.12.1996 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Кам`янка Високопільського району Херсонської області та зареєстрована за адресою с. Заградівка Високопільського району Херсонської області. Має ідентифікаційний код платника податків(ІПН)- НОМЕР_3

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 27.09.2017 року, виданого Високопільським РВ ДРАЦС Головного територіального правління юстиції у Херсонської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_5 від 24.07.1997 року, виданого Пригір`ївською сільською радою Високопільського району Херсонської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно сертифікату на земельну часту (пай) серія ХС № 0084447 від 08.07.1997 року, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова, розміром 7,07 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 27.05.2019 року, встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_3 ), уродженка с. Кам`янка Високопільського району Херсонської області є рідною онукою (по лінії батька), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 19.11.2019 року, встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХС №0084447 від 08.07.1997 року, що виданий головою Високопільської районної державної адміністрації 08.07.1997 року, громадянці України, ОСОБА_2 , фактично належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно копії довідки виконкому Кочубеївської сільської ради Херсонської області № 43 від 14.01.2019 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 58979724 від 13.01.2020 року, виданої приватним нотаріусом Високопільського районного нотаріального округу Херсонської області, за вказаними параметрами запиту про наявність спадкових справ, та видачі на їх підставі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_2 , у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Відповідно до наданої інформації відділу у Високопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0084447 від 08.07.1997 за № 196 на громадянку ОСОБА_2 про що свідчить власноручний підпис.

Згідно довідки виконкому Кочубеївської сільської ради об`єднаної територіальної громади Високопільського району Херсонської області від 04.03.2020 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в управління та володіння нерухомим майном померлої, ОСОБА_2 , а саме: її житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , вступила рідна онука, ОСОБА_1 . Похованням ОСОБА_2 також здійснювала її рідна онука, ОСОБА_1.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із п.2 вказаного Указу, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК (435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Статтею 3 Указу Президента України за №666/94 від 10.11.1994року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Судом встановлено, що у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0084447 від 08.07.1997 за № 196 на громадянку ОСОБА_2 про що свідчить власноручний підпис.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто коли був чинним ЦК УРСР у редакції 1963 року.

Вимогами п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що правила книш шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", ЗУ «Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, за ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном.

Отже, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 1963 року.

До складу спадщини ОСОБА_2 входить право на зазначену вище земельну ділянку (право на середню земельну частку) площею 7,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Пригір`ївської сільської ради Високопільського району Херсонської області.

Як вбачається із матеріалів справи, син спадкодавця ОСОБА_2 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до відкриття спадщини, таким чином відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР онука спадкодавця, а саме позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, оскільки на час відкриття спадщини немає в живих її батька, який був би спадкоємцем.

Так, відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Кочубеївської сільської ради об`єднаної територіальної громади Високопільського району Херсонської області від 04.03.2020 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в управління та володіння її спадковим майном вступила позивач ОСОБА_1 , яка доглядала за житловим будинком, також здійснила поховання спадкодавця. Тобто, в силу ст. 549 ЦК УРСР, ОСОБА_1 прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що належало спадкодавцеві.

Підсумовуючи, суд вважає, що належну спадкодавцю ОСОБА_2 , спірну земельну частку (пай) успадкувала саме ОСОБА_1 , позивач по справі.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну частку (пай) позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Таким чином з огляду на вищевикладене, суд вважає можливим визнати за позивачем ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) розміром 7.07, умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Пригір`ївської сільської ради Високопільського району Херсонської області, та належала рідній бабусі позивача по лінії батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі сертифікату на земельну часту (пай) серія ХС № 0084447 від 08.07.1997 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування законом.

Керуючись ст. ст. 524, 529, 548 ЦК УРСР в ред. 1963 року, ст. ст. 4, 5, 10, 11, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов адвоката Янковського Валерія Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Кочубеївської сільської ради об`єднаної Територіальної громади Високопільського району Херсонської області, Відділу Дежгеокадастру у Високопільському районі Херсонської області про визнання права на земельну частку пай - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 7.07 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Пригір`ївської сільської ради Високопільського району Херсонської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Херсонського апеляційного суду через Високопільський районний суд Херсонської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Дамчук