Справа № 444/2233/19
Провадження № 2/444/175/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сагаль Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування спадкового майна від добросовісного набувача, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про витребування спадкового майна від добросовісного набувача, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається, на те що Рішенням від 28 липня 2018 року у справі №444/1483/15-ц Жовківський районний суд Львівської області визнав її власником спадкового житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 після смерті її бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . В задоволені зустрічного позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини суд даним рішенням ОСОБА_2 відмовив.

Зазначає, що відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України: незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Однак, виявилося, що дане судове рішення неможливо виконати в порядку, визначеному ст.431 ЦПК України, бо

рішенням від 5 вересня 2016 року у справі № 444/1496/16-ц Жовківський районний

суд Львівської області визнав власником цього ж спадкового житлового будинку з

господарськими будівлями відповідача ОСОБА_2 . Тобто, двома

різними рішеннями одного і того ж суду одне й теж спадкове майно визнано власністю

різних спадкоємців.

На підставі рішення від 5 вересня 2016 року у справі № 444/1496/16- ц відповідач ОСОБА_2 25.10.2016 р. зареєстрував спірний житловий будинок з господарськими будівлями на праві своєї приватної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а 2 грудня 2017р. продав їх покупцю ОСОБА_3 . У свою чергу покупець ОСОБА_3 02.12.2017 року зареєстрував належний позивачу спадковий житловий будинок з господарськими будівлями на праві своєї приватної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 23701964, а 28 грудня 2017 р. продав їх другому покупцю ОСОБА_4 .

У свою чергу, другий покупець її спадкового майна ОСОБА_4 28.12.2017 р. зареєстрував його на праві своєї приватної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 2422564, а 14.12.2018 р. заставив його в порядку забезпечення зобовязання по договору іпотеки.

Львівський апеляційний суд постановою від 12 березня 2019 року скасував рішення Жовківського районного суду Львівської області від 5 вересня 2016 року в справі №444/1496/16 ц, та ухвалив у справі нове рішення, яким відмовив ОСОБА_2 у позові. Звідси в ОСОБА_2 відсутні будь-які права на спірне спадкове майно. А відтак реєстрація відповідачем її спадкового майна на праві своєї приватної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також продаж ним цього майна ОСОБА_3 , є абсолютно незаконними, а постанова Львівського апеляційного суду від 12 березня 2019 р. позбавляє покупців її спадкового майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прав власності на це майно.

Відповідач ОСОБА_5 подав відзив на позовну заяву в якому заперечив з приводу позовних вимог та зазначив, що 12 жовтня 2018 року між ОСОБА_5 як Позикодавцем та ОСОБА_4 , як Позичальником, було укладено договір позики № б/н відповідно до п. 1.1. якого Позикодавець надає Позичальнику1 у власність грошові кошти у розмірі 40 600.00 гри. (сорок тисяч шістсот гривень 00 коп.), а Позичальник зобов`язується повернути їх у порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору іпотеки, в забезпечення виконання зобов`язань за Основним договором Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 .

Оскільки боржник не виконав свого зобов`язання згідно вищевказаного договору позики, ОСОБА_5 звернувся за захистом свого порушеного права до суду і рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22 квітня 2019 позов задоволено; звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 14.12.2018 року (посвідченим Гусаком Р.Т., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1660), а саме: будинок АДРЕСА_1 ,який складається з двох житлових кімнат та кухні, житлова площа будинку становить 31,3 (тридцять одну цілу і три десятих) кв.м., загальна площа - 71,0 (сімдесят одна ціла) кв.м. До будинку належать: сарай під літерою «Б», сарай під літерою «В» (що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку від 28.12.2017 року (зареєстрований за № 579); договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку від 28.12.2017 року (зареєстрований за № 580); витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.12.2017 року (індексний номер: 109503774)) шляхом надання ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) права продажу вказаного предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві з визначенням початкової ціни за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем у розмірі 40 600,00 грн. (сорок тисяч шістсот гривень 00 копійок) в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) за договором позики № б/н від 12.10.2018 року.

У січні 2020 року було знайдено покупця на вказаний будинок, однак угоду купівлі-продажу не вдалося укласти, оскільки нотаріус повідомив про накладений арешт на житловий будинок з господарськими будівлями згідно ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 13 листопада 2019р.

Зазначає, що майно, що є предметом спору, перебувало в іпотеці за іпотечним договором, укладеними між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 14 грудня 2018 року.

Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого іпотекою, передбачені ЗУ «Про іпотеку».

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, ОСОБА_1 , як спадкоємець, у силу закону стала новим іпотекодавцем за договором іпотеки від 14 грудня 2018 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про витребування спірного майна є безпідставними та до задоволення не підлягають, оскільки з урахуванням положень іпотечного договору від 14 грудня 2018 року та у зв`язку з переходом до ОСОБА_1 прав і обов`язків іпотекодавця за цим договором, наявністю преюдиційного рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 квітня 2019 року у справі № 448/87/19. відсутні підстави вважати, що спірне майно вибуло з володіння позивача не з його волі іншим шляхом, тому підстав для витребування майна від добросовісних набувачів немає. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, про задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти:

07.12.2015р. Жовківським районним судом Львівської області ухвалено рішення, яким в задовленні позову ОСОБА_1 до Замківської сільської ради Жовківського району, 3-тя особа: Реєстраційна служба Жовківського РУЮ про визнання права власності на будинок в порядку спадкування - відмовлено.

Позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволено.

Визначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає в с. Замок Жовківського району Львівської області, додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття сападщини, яка відкрилася після смерті дядька ОСОБА_9 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.12.2015р. дане рішення було оскаржено до Апеляційного суду Львівської області і ухвалою від 21.06.2016р. рішення Жовківського районного суду Львівської області від 07.12.2015р. залишено без змін.

Позивачка на рішення першої і апеляційної інстанції подала касаційну скаргу. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.10.2017р. Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 07.12.2015р. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21.06.2016р. скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

18.07.2018р. було ухвалено рішення Жовківським районним судом Львівської області, яким первісний позов ОСОБА_1 до Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області, третьої особи : Реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції про визнання права власності - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 71,0 кв.м., житлова 31,3 кв. м., допоміжна 24,2 кв.м. з господарськими будівлями.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено.

В час коли рішення Жовківського районного суду Львівської області від 07.12.2015р. по цивільній справі № 444/1483/15-ц позивачем ОСОБА_1 оскаржувалося в апеляційному та касаційному порядку, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 18.07.2016р. звернувся до Жовківського районного суду Львівської області з новою позовною заявою до Замківської сільської ради про визнання права власності цивільна справа № 444/1496/16-ц.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 05.09.2016р. визнано право власності ОСОБА_2 (зареєстрований в с. Замок Жовківського району Львівської області, ІПН НОМЕР_3 ) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке було оскаржене в апеляційному порядку і постановою Львівського апеляційного суду від 12.03.2019р. було ухвалене нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування - відмовлено. Зі змісту даного рішення вбачається, що позивач повідомив суд про наявність рішення суду від 07.12.2015 року, однак відомості про апеляційне і касаційне оскарження даного рішення відсутні.

Постановою Верховного Суду від 03.03.2020р. Постанову Львівського апеляційного суду від 12 березня 2019 року - залишено без змін.

Позивач, зазначає в позовній заяві, що вона не була обізнана про рішення Жовківського районного суду Львівської області від 05.09.2016р.. Про таке дізналася, лише згодом і одразу оскаржила дане рішення в апеляційному порядку.

Однак, до часу оскарження рішення Жовківського районного суду Львівської області від 05.09.2016р. відповідач ОСОБА_2 відчужив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 шляхом його продажу відповідачу ОСОБА_3 , який в свою чергу 28.12.2017р. відчужив спірний будинок шляхом укладення договору купівлі-продажу відповідачу ОСОБА_4 , який в свою чергу 14.12.2018р. по договору іпотеки заставив спірний будинок в порядку забезпечення зобов"язання перед ОСОБА_5 .

Таким чином, судом встановлено, що поки позивач ОСОБА_10 захищала своє право власності у всіх судових інстанціях і в кінцевому результаті її право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 було визнано, то на час визнання її права власності спірний житловий будинок вже був відчужений шляхом укладення договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Тлумачення статті 330 ЦК України свідчить, що виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК України, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребувано у добросовісного набувача.

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності або законного права користування особою відповідним майном.

Зокрема, відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Такі ж саме права має законний володілець майна.

Цивільним кодексом України передбачені як одні зі способів захисту порушених прав віндикація або реституція.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно поза їх волею.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на ст.23 Закону України «Про іпотеку» та зазначає, що особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Однак суд, не може погодитися з такими доводами, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Позивач була спадкоємцем за заповітом після смерті своєї баби ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а саме 02.08.2013р.

Відчуження спірного будинковолодіння за адресою в АДРЕСА_1 , відбулося без її відома та без її згоди, тобто поза її волею а тому вважати, що позивачка ОСОБА_1 набула право власності на предмет іпотеки немає підстав, оскільки вона була власником даного майна, ще до обтяження його іпотекою.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному розгляді справи, зібравши по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд прийшов до висновку, що з відповідачів солідарно в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1650.53 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 142, 263-265, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Визнати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно недійсними записи про право власності:

- номер запису про право власності 17152304 - дата та час державної реєстрації 25.10.2016 16:35:12 - про право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 ;

- номер запису про право власності 23701964 - дата, час державної реєстрації 02.12.2017 12:05:05 - про право приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 ;

- номер запису про право власності 242225614 - дата, час державної реєстрації 28.12.2017 15:45:11 - про право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_4 ;

- номер запису про обтяження 29459220 - дата і час державної реєстрації 14.12.2018 14:54:08 - про обтяження прав власності ОСОБА_4 розпоряджатись житловим будинком АДРЕСА_1 відповідно до умов підписаного ним договору іпотеки, обтяжувач ОСОБА_5 ;

- номер запису про інше речове право 29459695 - дата і час державної реєстрації

14.12.2018 15:49:11 - про укладення ОСОБА_4 з ОСОБА_5 договору іпотеки житлового будинку АДРЕСА_1 .

- Визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , серія та номер 486 , виданий 02.12.2017, видавник приватний нотаріус ЛМНО Гусак Р.Т.

- Визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , серія та номер 487 , виданий 02.12.2017, видавник приватний нотаріус ЛМНО Гусак Р.Т.

- Визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , серія та номер 579 , виданий 28.12.2017, видавник приватний нотаріус ЛМНО Гусак Р.Т.

- Визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , серія та номер 580 , виданий 28.12.2017, видавник приватний нотаріус ЛМНО Гусак Р.Т.

- Визнати недійсним договір іпотеки житлового будинку АДРЕСА_1 , серія та номер 1660, виданий 14.12.2018, видавник приватний нотаріус Гусак Р.Т.

- Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 повернути покупцеві ОСОБА_3 одержану оплату по договорах купівлі-продажу, серія та номер 486, 487, виданих 02.12.2017, видавник приватний нотаріус ЛМНО Гусак Р.Т.

- Зобов`язати відповідача ОСОБА_3 повернути покупцеві ОСОБА_4 одержану оплату по договорах купівлі-продажу, серія та номер 579, 580, виданих 28.12.2017, видавник приватний нотаріус ЛМНО Гусак Р.Т.

- Витребувати від добросовісного набувача ОСОБА_4 належний ОСОБА_1 спадковий житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_4 ) - 1650,53 гривень судового збору в дохід держави.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 13.11.2019р. про забезпечення позову у справі № 444/2233/19, провадження № 2/444/1279/2019 - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 07.12.2020р.

Суддя: Мікула В. Є.