Номер провадження 2-о/229/131/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Гонтар А.Л.,

при секретарі судового засідання: Білик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дружківська міська рада в особі Дружківської територіальної громади про встановлення факт, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

16 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факт, що має юридичне значення.

Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що 25 січня 1999 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Міросєді В.М., був укладений договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купила квартиру АДРЕСА_1 . В зазначеному договорі купівлі-продажу в частині сторін договору помилково вказано прізвище заявника як « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 ». У всіх інших документах паспорті, довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, в витязі з Єдиного державного демографічного реєстру місця проживання, пенсійному посвідченні прізвище заявника вказано вірно як « ОСОБА_5 ». В теперішній час заявник ОСОБА_1 не має можливості розпорядитися своєю власністю за договором купівлі-продажу від 25.01.1999 року, у вигляді квартири АДРЕСА_1 , оскільки прізвище записано з помилкою. В теперішній час ОСОБА_1 необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме договору-купівлі продажу від 25.01.1999 року, який складений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Міросєді В.М, в якому помилково прізвище « ОСОБА_5 » вказане як « ОСОБА_4 ».

Просить встановити факт належності ОСОБА_1 договору купівлі-продажу від 25 січня 1999 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Міросєді В.М., в якому помилково прізвище « ОСОБА_5 » вказане як « ОСОБА_4 ».

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 21 липня 2020 року провадження по цивільній справі відкрито та призначено судовий розгляд справи на 07 вересня 2020 року (а.с.10).

У судове засідання заявник не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні вказаної заяви наполягає у повному обсязі (а.с.17).

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, представником Дружківської міської ради за довіреністю Радченко О.О. надано клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами (а.с.14).

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 25 січня 1999 року серії ААР № 160294, зареєстрованого у реєстрі за № 299 посвідченого приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Міросєді В.М., ОСОБА_6 , діючий від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони уклали цей договір про таке:

Громадянин ОСОБА_2 продав, а громадянка ОСОБА_3 купила квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5).

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з біометричного паспорту громадянина України, виданого від 03 жовтня 2018 року, картки платника податків (зареєстровано від 03 червня 1998 року), витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1432-2 від 23 жовтня 2018 року, пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , має прізвище « ОСОБА_5 ». Але зазначені документи не містять достатньої інформації для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявника.

Разом з тим у правовстановлюючому документі, а саме у вказаному вище спірному договорі купівлі-продажу квартири від 25 січня 1999 року, прізвище особи зазначено саме « ОСОБА_4 », та проставлено відповідний підпис особи у графі покупець: «підпис ОСОБА_3 »(а.с.5).

Окрім зазначених вище документів на підтвердження факту належності ОСОБА_1 спірного договору купівлі-продажу квартири від 25 січня 1999 року, інших письмових доказів не надано.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Отже заявником ОСОБА_1 на підтвердження факту належності ОСОБА_1 спірного договору купівлі-продажу квартири від 25 січня 1999 року, не надано письмових доказів, які б могли засвідчити такий факт. Так, заявником не надано письмових доказів про те, що правовстановлюючий документ належить їй і що приватний нотаріус Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Міросєді В.М., як особа що посвідчила договір та видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Окрім того, оскільки відсутні підтвердження того, що приватний нотаріус Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Міросєді В.М., яка здійснювала видачу та оформлення вказаного вище правовстановлюючого документу не має можливості внести зміни до договору купівлі-продажу, не вбачається обмеження можливості заявника в оформленні належним чином свого права та неможливість внесення відповідних виправлень до правовстановлюючого документу.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, судом не встановлений факт допущення помилки в написанні прізвища заявника.

Суд дійшов висновку, що заявник звернувся із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа передчасно та висновку щодо відсутності підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

На підставі викладеного та керуючись ст.,ст. 76 -83, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

у задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Дружківська міська рада в особі Дружківської територіальної громади про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 грудня 2020 року.

Суддя: А.Л. Гонтар