ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2020 року

м. Харків

Справа № 629/2243/17

Провадження № 22-ц/818/ 1096/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

Суддів Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та про поділ спільного майна,

за апеляційною скаргою адвоката Тимошенко Наталії Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 5 листопада 2019 року, ухвалене суддею Каращуком Т.О.,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила:

- встановити факт проживання її з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 2004 року по 20 листопада 2012 рік включно,

- поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільне майно, з урахуванням вартості автомобіля Opel Movano, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 - 110 000,00 грн та вартості трактора МТЗ-80, номерний знак НОМЕР_2 , 1991 року випуску - 110000,00 грн, відчуження яких ОСОБА_2 здійснив проти волі позивача, на загальну суму - 338 600,00 грн, виділивши ОСОБА_1 , та визнавши за нею право власності на майно вказане нижче, з урахуванням грошової компенсації, яку просить стягнути з відповідача, на загальну суму 169 050,00грн: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю - 50 950,00 грн; телевізор плазмовий «Samsung» вартістю 7000,00грн, холодильну камеру, вартістю -1 100,00 грн, на загальну суму - 59 050грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , грошову компенсацію у розмірі 1/2 частки вартості автомобіля Opel Movano, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 - що становить 55 000,00 грн та трактора МТЗ-80, номерний знак НОМЕР_2 , 1991 року випуску - 55 000,00грн. Всього - 110 000,00грн, замість Ѕ частки позивача частки у праві спільної сумісної власності на вказане майно. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі - 1 690,00грн, та витрати на правову допомогу у розмірі - 3 000,00 грн.

Позов мотивований тим, що з травня 2004 року по 20 листопада 2012 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належав на праві спільної сумісної власності позивачу та її сину - ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину. Позивач з відповідачем вели спільне господарство, доглядали та виховували спільну дитину - ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , мали спільний бюджет. За час проживання разом у 2012 роцй сторони придбали пральну машинку «Samsung» вартістю 3000.00 грн, телевізор плазмовий «Samsung» вартістю 7 000.00 грн, диван вартістю 1 600,00 грн, диван вартістю 1 500,00 грн, газову піч вартістю 1 000,00 грн, холодильник «Днепр» вартістю 1 500.00 грн, холодильну камеру вартістю 1 100,00 грн. Загальна вартість побутового майна становить 16 700,00 грн. Також було придбано транспортний засіб Opel Movano 2004 рок випуску, трактор МТЗ-80, 1991 року випуску, вартість яких неможливо визначити, оскільки вони вибули із власності ОСОБА_2 . За час спільного життя сторони придбали житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого станом на 20.09.2012 року становила 101 900,00 грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 5 листопада 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, та дані обставини не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах. Питання поділу майна сторін судом не розглядалося, оскільки, дана вимога є похідною саме з факту проживання сторін однією сім`єю, який судом встановлено не було.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги посилається на те, що матеріали справи містять всі необхідні докази на підтвердження позовних вимог.

ОСОБА_2 до апеляційного суду надав відзив, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відзив мотивований тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не спростовує фактичних обставин, що були встановлені під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується сторонами, що сторони познайомилися у 2004 році, в 2005 році народилась їхня спільна дитина - донька ОСОБА_4 , батьком якої у свідоцтві про народження зазначений ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1

21.11.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.04.2017 року (т. 1 а.с. 15).

Згідно з довідкою № 856/11-17 Краснопавлівської селищної ради від 16.05.17 ОСОБА_1 має склад сім`ї: колишній чоловік ОСОБА_2 , донька ОСОБА_4 (т.1 а.с. 17).

З 02.07.1993 року по 28.11.2012 року позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 12, 19).

З 5 грудня 2012 року позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 13).

Відповідно до Акту обстеження від 08.08.2016 року, складеного сільським головою села Закутнівка, депутатом сільської ради, членом виконкому та сусідами - ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . з 2004 року по 2012 рік фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 та вів особисте селянське господарство разом з ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 20).

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.12.2002 року позивач та її син ОСОБА_3 , отримали у спадок від померлого ОСОБА_5 по 1/3 частці спадкового майна, в яке входив будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 21).

Згідно з протоколом перевірки технічного стану серії А 1 №242008 ОСОБА_2 є власником трактору, марки МТЗ-80, номерний знак НОМЕР_2 , 1991 року випуску (т. 1 а.с.24).

За інформацією ТСЦ №6348 РСЦ МВС в Харківській області №31/20/8-140 від 18.05.2017 року за ОСОБА_2 зареєстровані наступні транспортні засоби: КМ ДНЕПР МТ1036, 1979 року випуску, дата державної реєстрації 17.12.1993 року, об`єм двигуна (см.куб.) 649; КРАЗ 8138,1993 року випуску, дата державної реєстрації 17 12.1993 року; ПВА 1, 2007 року випуску, дата державної реєстрації 11.10.2007 року (т. 1 а.с. 25).

За даними начальника ТСЦ №6348 РСЦ, МВС в Харківській області від 05.08.17 автомобіль OPEL MOVANO 2004 р.в., номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_2 з 14.08.08. З 09.01.2014 автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 82).

Згідно з актом від 15 серпня 2017 року, складеним депутатом Краснопавлівської селищної ради, помічником дільничного інспектора поліції, сусідами, - ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3 з 08.09.1998 по 05.12.2012 (т.1 а.с. 90).

Згідно з договором купівлі-продажу від 27.08.2012 ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_7 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_4 за 30 000 грн (т. 1 а.с. 97).

Згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 20.09.2012 року ОСОБА_2 придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за 40 000 грн (т. 1 а.с. 34-36)

За інформацією, наданою начальником Головного управління Держпродсиоживслужби у Харківській області від 12.10.2017 року, трактор МТЗ-80, 1991 року випуску, заводський номер 808784, № двигуна 165735. станом на 10.10.2017 року за ОСОБА_2 не обліковується. 19.02.2014 року даний трактор зареєстровано за громадянином ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 136).

З відповіді Лозівського ВП від 29.09.2017 року вбачається, що за фактом спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень було внесено відомості в ЄРДР від 29.12.2013 за ч. 1 ст. 125 ККУкраїни, відповідно до п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження було закрито 15.02.2014 року (т. 1 а.с. 138).

23.09.2017 року депутатом Закутнівської селищної ради разом з жителями с. Закутнівка було складено акт про те, що ОСОБА_2 з 2004 року по 2012 рік постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 спільно з ОСОБА_1 , з якою був пов`язаний сімейним побутом, вели спільно селянське господарство, разом обробляли земельні ділянки, продавали сільськогосподарську продукцію, придбали трактор, автомобіль (т. 1 а.с. 139).

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до частини першої статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

З роз`яснень викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що під час застосування статті 74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на частину майна за кожною із сторін.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що позивачем не надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_2 з позивачем з травня 2004 року по 20 листопада 2012 року, які б спростовували доводи відповідача.

Надані в суді першої інстанції показання свідків є суперечливими. Довідки та акти, складені представниками місцевого самоврядування та жителями с. Краснопавлівка та с. Закутнівка також містять суперечливу інформацію щодо місця постійного проживання відповідача.

Колегією суддів не встановлено доказів ведення спільного господарства, побуту та бюджету. Матеріали справи не містять доказів того, зокрема, що майно, яке просить визнати позивач спільною сумісною власністю, придбано за спільні кошти, внаслідок спільної праці.

Звертаючись з цим позовом до суду, на підтвердження факту спільного проживання з відповідачем в період з 2004 по 20.11.2012 рік позивач надала фотографії зі спільного відпочинку та спільного проведення свят та посилалася на те, що вона з ОСОБА_2 вели спільне господарство. При цьому, жодна фотографія не свідчить про те, що відповідач допомагав по господарству.

Факт спільного відпочинку та проведення разом свят самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Колегія суддів на підставі оцінки зібраних у справі доказів, дійшла висновку про те, що позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу та придбання майна за спільні кошти. Подані позивачем докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо. Відповідач не заперечує, що приїжджав до дитини і мав стосунки притаманні чоловіку та жінці, але як сім`я вони ніколи не жили разом. Що стосується спірного будинку, то пояснював, що купив його за кошти від продажу квартири, яка належала його матері, а не за спільні кошти з позивачем. Колегія суддів погоджується з такими доводами відповідача, оскільки сама позивач пояснила в суді апеляційної інстанції, що ні вона, ні відповідач не працювали, гроші на будинок назбирали від ведення домашнього господарства, але доказів наявної у них худоби, або рослинного походження сільськогосподарської продукції в такій кількості, що дозволяє зробити такий висновок, суду не надано.

У зв`язку з викладеним, а також у зв`язку із відсутністю підстав для задоволення вимог позивача щодо встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період з 2004 року - 20.11.2012 року, відсутні також підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності та поділ майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.374, ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Тимошенко Наталії Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 5 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу ст. 389 ЦПК України може бути оскарженна в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді І.О. Бровченко

Н.П. Пилипчук

Повний текст складено 6 березня 2020 року