УХВАЛА

12 березня 2020року

м. Київ

справа № 757/15107/19-ц

провадження № 61-4401ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави в особі Державної казначейської служби України, третя особа - заступник Міністра юстиції України, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до Держави в особі Державної казначейської служби України, третя особа - заступник Міністра юстиції України, в якому просив стягнути з відповідачів на свою користь 55 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої рішенням уповноваженої особи Міністерства юстиції України.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суди, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , виходили з того, що позивачем не підтверджено належними доказами факт завдання йому моральної шкоди діями чи бездіяльністю уповноваженої особи Міністерства юстиції України. Крім того, відсутні докази, що підтверджують факт порушення прав позивача, завдання йому моральних страждань внаслідок надання відповіді заступником Міністра з питань державної реєстрації ОСОБА_2 та наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заступника Міністра з питань державної реєстрації ОСОБА_2. у вигляді надання відповіді на звернення позивача.

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року справа за позовом ОСОБА_1 до Держави в особі Державної казначейської служби України, третя особа - заступник Міністра юстиції України, про відшкодування моральної шкоди призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Предметом позову ОСОБА_1 до Держави в особі Державної казначейської служби України, третя особа - заступник Міністра юстиції України, є відшкодування моральної шкоди, тобто ціна позову в загальному розмірі становить 55 тис. грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 757/15107/19-ц є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Вказівка в резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду з підстав, передбачених частиною третьою статті 389 ЦПК України не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене в малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави в особі Державної казначейської служби України, третя особа - заступник Міністра юстиції України, про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов