Постанова

Іменем України

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 390/634/17

провадження № 61-15654св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - городницький кооператив «Перспективний»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи: приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз Вікторія Ігорівна, Соколівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у складі судді Пасічника Д. І. від 13 березня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду у складі колегії суддів: Мурашка С. І., Голованя А. М., Карпенка О. Л. від 03 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року городницький кооператив «Перспективний» (далі - ГК «Перспективний») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (далі - Соколівська сільська рада), треті особи: приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В. І., ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Соколівської сільської ради від 30 січня 1998 року № 172 ГК «Перспективний» надано у тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку площею 30,00 га із земель запасу для сільськогосподарського використання та городництва.

22 лютого 1999 року на підставі вказаного рішення між ГК «Перспективний» та Соколівською сільською радою укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, термін дії якого у квітні 2004 року було продовжено на 5 років.

У 2007 році голова кооперативу ОСОБА_6 підробив протоколи загальних зборів кооперативу, прийняв нову редакцію статуту і провів реорганізацію кооперативу, після чого подав заяву до Кіровоградської районної державної адміністрації (далі - Кіровоградська РДА) про розірвання договору оренди земельної ділянки у зв`язку з відмовою землекористувача від оренди земельної ділянки.

Розпорядженням голови Кіровоградської РДА № 307-р від 20 травня 2008 року припинено право кооперативу користування земельною ділянкою.

05 червня 2008 року розпорядженням голови Кіровоградської РДА № 373-р вказану земельну ділянку передано у власність 17 громадянам для ведення особистого селянського господарства, як таку, що перебуває у запасі державної власності на території Соколівської сільської ради.

На підставі вказаного розпорядження 17 громадян ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 ) отримали державні акти на право власності на землю та в подальшому відчужили ці земельні ділянки за договорами купівлі-продажу іншим особам.

Так, 13 жовтня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:000:5154, що знаходиться на АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2014 року, скасовано розпорядження голови Кіровоградської РДА № 242-р від 15 квітня 2008 року та № 373-р від 05 червня 2008 року; визнано недійсними 17 державних актів на право власності на земельні ділянки, в тому числі і державний акт серії КР № 042840, виданий 18 липня 2008 року на ім`я ОСОБА_5 .

Посилаючись на те, що рішенням Соколівської сільської ради від 19 травня 2000 року № 119 продовжено кооперативу тимчасове користування земельною ділянкою на 49 років, тому відчуженням вказаних земельних ділянок, в тому числі і ОСОБА_5 , завдано істотної шкоди інтересам ГК «Перспективний», що полягає у протиправному позбавленні права користування земельними ділянками членів кооперативу.

Відповідно до рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2016 року у справі № 390/403/16-ц позовні вимоги ГК «Перспективний» задоволено та визнано недійсними договори купівлі-продажу щодо спірних земельних ділянок, однак 02 березня 2017 року ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області скасовано вказане рішення в частині позовних вимог до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 жовтня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2542, а провадження закрито у зв`язку із смертю відповідача ОСОБА_5 .

Позивач вважає, що має право на оформлення договірних відносин щодо подальшого користування на умовах оренди спірною земельною ділянкою, а також оскільки даний факт встановлено судовим рішенням у справі № 390/403/16-ц, то він не підлягає доказуванню. Тому просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 13 жовтня 2008 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В. І. та зареєстрований в реєстрі за № 2542.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2017 року замінено первинного відповідача Соколівську сільську раду належним відповідачем - ОСОБА_4 , яка є спадкоємцем ОСОБА_5 . Соколівську сільську раду допущено до участі у справі в якості третьої особи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 року позов ГК «Перспективний» задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 13 жовтня 2008 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В. І. та зареєстрований в реєстрі за № 2542.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у ОСОБА_5 були відсутні правові підстави для набуття права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:000:5154, що розташована на АДРЕСА_1 , оскільки дозвільні документи на отримання земельної ділянки у приватну власність були скасовані судом, а також судовим рішенням визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія КР №042840 від 18 липня 2008 року, який видано на ім`я ОСОБА_5 . Тому оспорюваний договір не відповідає вимогам закону, оскільки у продавця ОСОБА_5 не було законних підстав на володіння і розпорядження земельною ділянкою, яку він відчужив відповідачам. Позивач хоч і не є стороною оспорюваного договору, однак оскільки ГК «Перспективний» в установленому законом порядку набув право користування спірною земельною ділянкою, згідно рішення Соколівської сільської ради № 119 від 19 травня 2000 року, яке не оскаржене і не скасоване, то вирішення питання стосовно спірного договору порушує права позивача, як користувача спірної земельної ділянки.

Позовна давність позивачем пропущена з поважних причин, оскільки у зв`язку з незаконним припиненням юридичної особи була відсутня реальна можливість звернутися до суду з позовом до відновлення юридичної особи.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 03 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оскільки ГК «Перспективний» у незаконний спосіб, без волевиявлення всіх членів кооперативу, був позбавлений права користування земельною ділянкою, яка була надана кооперативу в оренду, то його порушене право на користування спірною земельною ділянкою підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не встановили всіх фактичних обставин справи; не врахували, що право ГК «Перспективний» на спірну земельну ділянку припинилося із закінченням строку договору оренди від 22 лютого 1999 року - 17 березня 2009 року, жодних інших правочинів щодо вказаної земельної ділянки кооперативом не вчинялися. Після закінчення строку дії договору оренди неможливо захистити право користування, оскільки воно припинило своє існування. Позивачем не наведено, що вчиняючи дії з укладання оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки та виконуючи умови даного правочину, відповідачами було порушено його права та законні інтереси. Посилання судів на рішення Соколівської сільської ради від 19 травня 2000 року № 119, яким ГК «Перспективний» нібито продовжено тимчасове користування земельною ділянкою на умовах оренди строком на 49 років, не має правового значення, оскільки таке рішення втратило свою юридичну силу з набранням чинності ЗК України 2001 року. Крім того, в оренді позивача перебувала земельна ділянка площею 30,00 га, а згідно рішення Соколівської сільської ради від 19 травня 2000 року № 119 в оренду передавалася земельна ділянка площею 54 га, тобто інша земельна ділянка, межі якої не виділялися в натурі. Оскільки відповідачами жодні права позивача не порушені, тому що останній не має будь-яких прав на вказану земельну ділянку, то відсутні підстави для задоволення позову.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У вересні 2019 року ГК «Перспективний» подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначив, що судовим рішенням у справі № 390/184/14-ц скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР № 042840, виданий 18 липня 2008 року ОСОБА_5 , на підставі якого останній відчужив відповідачам на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу спірну земельну ділянку, тому порушення прав кооперативу є доведеним, що також встановлено рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2014 року у справі № 390/184/14-ц. Крім того, рішення Соколівської сільської ради від 19 травня 2000 року № 119, яким ГК «Перспективний» було продовжено тимчасове користування земельною ділянкою на умовах оренди строком на 49 років, не оскаржувалося в судовому порядку, тому є чинним. Позивач зазначив, що права кооперативу як орендаря наразі порушені, оскільки відповідачі після укладення договору купівлі-продажу змінили цільове призначення вказаної земельної ділянки і тепер вони призначені для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, що унеможливлює їх використання для городництва. Посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги та законність і обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 390/634/17 з Кіровоградського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року вказану справу призначено до судового розгляду.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 03 липня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, а також їх правонаступники, не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

20 квітня 2017 року відкриваючи провадження у справі, що є предметом касаційного перегляду, та вирішуючи спір про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 жовтня 2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В. І. та зареєстрованого в реєстрі за № 2542, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що у березні 2016 року ГК «Перспективний» вже звертався до суду з указаним позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з тим самим предметом та з тих самих підстав (порушення права користування спірною земельною ділянкою).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 березня 2017 року у справі № 390/403/16-ц рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2016 року в частині позовних вимог ГК «Перспективний» до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 жовтня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2542 скасовано. Провадження у справі в частині вирішення позовних вимог ГК «Перспективний» до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу закрито у зв'язку зі смертю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначена ухвала набрала законної сили та не оскаржувалася в касаційному порядку.

Тобто, в указаній справі та у справі, що є предметом касаційного перегляду, сторони, предмет та підстава позовів є тотожними.

Залучення до участі у справі спадкоємця ОСОБА_5 - ОСОБА_4 не змінює суб`єктний склад учасників справи, оскільки відбулося лише процесуальне правонаступництво у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 .

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити заяву без розгляду у відповідній частині.

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 255, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 03 липня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом городницького кооперативу «Перспективний» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз Вікторія Ігорівна, Соколівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу закрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун