КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 759/24324/19 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Ул`яновська О.В.

09 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК Українив м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 6 300 грн. до досягнення позивачем 23-х років за умови продовження навчання, у разі несплати аліментів у визначеному розмірі попередити відповідача про можливість обмеження у праві керування транспортним засобом, користування зброєю та заняття полюванням та у разі заборгованості попередити відповідача про можливість обмеження у праві виїзду за кордон.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою до Святошинського районного суду. Також, 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із аналогічною скаргою до Київського апеляційного суду (зміст, якої повністю повторює подану попередню апеляційну скаргу) на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року, які є однаковими.

Суд вважає, що ОСОБА_1 подано одну апеляційну скаргу, яку слід розглядати судом апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що позивач є донькою відповідача, не досягла 23-х років та не перебуває на утриманні іншого з батьків, у зв`язку зі смертю матері. Вказує про необхідність витрат на навчання та наявність підстав для стягнення аліментів. Звертає увагу на те, що судом не надано оцінку майнового стану відповідача.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/13719/2020
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, залишити рішення суду в силі. Зазначає, що позивачем не було надано жодних нових доказів та на підтвердження заявлених фактів.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обставини на які посилається позивач є необґрунтованими та не доведеними матеріалами справи, натомість відповідачем надано докази, якими спростовуються твердження позивача щодо протиправних та неправомірних дій з його боку.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_3 19.01.1990, актовий запис №27 (а. с. 6).

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 7).

Мати позивача - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 5).

Позивач згідно довідки №040/354 від 19.09.2019 виданої Київського національного університету ім. Т. Шевченка дійсно є студенткою ОС «Бакалавр» денної форми навчання освітньої програми «маркетинг» (а. с. 8).

Як вбачається із відповіді Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 05.10.2017 10.08.2017 до управління по спецлінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_1 стосовно вчинення її батьком ОСОБА_2 та його співмешканкою, відносно неї дій насильницького характеру. В ході перевірки звернення ОСОБА_1 достатніх даних ОСОБА_2 у вчиненні дій насильницького характеру по відношенню до своєї доньки та прямих свідків вказаних дій, встановлено не було. У зв`язку із цим було прийнято рішення про списання матеріалів перевірки до справи Святошинського УП ГУНПУ м. Києві.

Згідно відповіді Святошинської РДА у м. Києві від 15.02.2018 на звернення ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 , яка займає окрему кімнату у трикімнатній квартирі, двері якої зачиняються на замок, вона забезпечена всім необхідним для нормального проживання та навчання. ОСОБА_2 погодився надавати дочці додаткові кошти на дієтичне харчування враховуючи її стан здоров`я та на необхідний одяг, відповідно до сезону.

Згідно акту від 23.01.2018 обстеження умов проживання дитини складеного Святошинської РДА у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що умови житла задовільні. В помешканні чисто, прибрано, провітрено, квартира умебльована.

ОСОБА_1 зазначила, що її батько матеріально не допомагає позивачу, працює директором агентства нерухомості при цьому свій дохід приховує, також у нього є бізнес по продажу путівок виключно до найдорожчих країн в середньому 1670 доларів США, крім цього половина офісу в центі міста за адресою: АДРЕСА_3 належить матері позивача, яку відповідач здає в оренду та отримує прибуток, також після смерті матері відповідач не сплачує комунальні послуги у квартирі в якій зареєстрована позивач та проживає там, почав зловжити алкоголем, при цього протягом січня-листопада 2018 відповідач переводив позивачу лише частину пенсії з втрати годувальника, інших осіб щодо яких відповідач має аліментні зобов`язання відсутні.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 звернулася із відповідним позовом до суду.

Згідно зі статтею ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Встановлено, що донька ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є студенткою ОС «Бакалавр» денної форми навчання освітньої програми «маркетинг» у Київському національному університеті ім. Т. Шевченка (а. с. 8).

Мати позивача - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 5).

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів, витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено, що батько позивача матеріально їй не допомагає, є здоровою, працездатною особою, на утриманні якого не перебувають інші особи, а ОСОБА_1 навчається на денній форм навчання, не має можливості працювати, мати якої померла.

Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на навчання у розмірі 1 500 грн., починаючи з 27 грудня 2019 року і до досягнення 23 років за умови продовження навчання.

Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Отримання пенсії по втраті матері не свідчить про відсутність необхідності в утриманні позивача батьком, враховуючи навчання ОСОБА_1 на денній формі, відсутність можливості працювати.

Фото в різноманітних кафе та локаціях жодним чином не підтверджують здійснення таких витрат саме ОСОБА_1 та можливості їх здійснення позивачем.

На вищевикладене, суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов невірних висновків про відсутність потреби позивача в матеріальній допомозі на період навчання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 376, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти щомісячно на навчання у розмірі 1 500 грн., починаючи із 27 грудня 2019 року і до досягнення 23 років за умови продовження навчання.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова