Справа № 306/2265/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Мацунича М.В.,

за участі секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» на рішення Свалявського районного суду від 03 вересня 2019 року (головуюча суддя Жиганська Н.М.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про визнання правомірним рішення комісії Свалявського РЕМ по розгляду Актів про порушення ПКЕЕН та стягнення суми вартості необлікованої електричної енергії, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ПрАТ «Закарпаттяобленерго», в особі начальника Свалявського РЕМ, звернулося до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 22.12.2017 в ході проведеного обстеження електроустановки в будинку відповідача, за адресою АДРЕСА_1 , представниками позивача було виявлено порушення змонтований дублюючий ввід до лічильника з використанням схованої електропроводки, у зв`язку з чим спожита електрична енергія не облікувалася та не оплачувалася.

Цим відповідач допустив порушення положень ст. 26 ч. 4 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357.

Про виявлене порушення трьома представниками енергопостачальника було складено Акт про порушення ПКЕЕН від 22.12.2017 № 120358, за присутності особи, котра назвалась ОСОБА_2 та від надання письмових зауважень та підпису в акті відмовилася.

Згідно цього акту паспортні дані електричного обладнання відсутні; одночасне підключення наявних струмоприймачів на максимальну потужність споживач не забезпечив.

Позивач зазначав, що споживачем змонтовано дублюючий ввід до лічильника з використанням схованої електропроводки, а тому виявити даний вид порушення під час контрольного огляду неможливо без використання спеціальних технічних засобів чи часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій.

Таке порушення споживача кваліфіковано за підпунктом 5 пункту 3.1 Методики.

Споживачу здійснено нарахування вартості необлікованої електричної енергії за три календарні роки із 22.12.2014 до 22.12.2017 та протоколом засідання комісії Свалявського РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН від 18.01.2018 визначено суму у розмірі 40714,65 грн.

На цьому засіданні комісії Свалявського РЕМ був присутній відповідач ОСОБА_1 , який надав письмові пояснення від 18.01.2018, у яких він визнав факт порушення ПКЕЕН, вказаного в Акті про порушення ПКЕЕН від 22.12.2017 № 120358, та зазначив, що таке порушення зроблено його племінником ОСОБА_3 , який проживав у с. Голубине 702 (а.с. 35).

Посилаючись на дані обставини, ПрАТ «Закарпаттяобленерго» просило:

1) визнати правомірним рішення комісії Свалявського РЕМ по розгляду Актів про порушення ПКЕЕН, оформлене протоколом від 18.01.2018 № 4;

2) стягнути з відповідача суму завданих збитків у розмірі 40 714,65 грн та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Рішенням Свалявського районного суду від 03.09.2019 у задоволенні позову ПрАТ «Закарпаттяобленерго» відмовлено.

На це рішення подало апеляційну скаргу ПрАТ «Закарпаттяобленерго». Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що колишній споживач електричної енергії (за договором від 30.05.2008 № С-423) ОСОБА_2 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідач ОСОБА_1 є головою дворогосподарства у АДРЕСА_1 та зареєстрований за цією адресою; між сторонами існують фактичні договірні відносини щодо користування електричною енергією; 22.12.2017 у будинку відповідача виявлено порушення змонтований дублюючий ввід до лічильника з використанням схованої електропроводки, у зв`язку з чим спожита електрична енергія не облікувалася та не оплачувалася; вартість необлікованої електричної енергії за три календарні роки із 22.12.2014 до 22.12.2017 визначено позивачем у розмірі 40 714,65 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позицію представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що договір про користування електричною енергією від 30.05.2008 № С-423 було укладено із ОСОБА_2 ; Акт про порушення правил користування електричною енергією складено на споживача ОСОБА_2 , яка померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , а доказів, що саме відповідач ОСОБА_1 порушив ПКЕЕН суду не надано. На момент смерті ОСОБА_2 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживали крім відповідача ОСОБА_1 також його сестра ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - після виявленого порушення ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), та її син ОСОБА_5 ОСОБА_6 . При цьому порушення правил користування електричною енергію допущено саме ОСОБА_5 , а тому, позивач може скористатися правом пред`явлення вимоги до спадкоємців, в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України.

Проте із такими висновками місцевого суду погодитися не можна.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії на момент виявлення порушення врегульовувались ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затвердженими постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357 (у редакції чинній на момент виявлення порушення), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562 (у редакції чинній на момент виявлення порушення) (далі Методика).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Пунктами 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством щодо розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж споживання електричної енергії без приладів обліку, а також за пошкодження приладу обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем Правил користування електричною енергією, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису, в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

На підставі акта енергопостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.

Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією побутовими споживачами регламентується розділом 3 Методики.

Відповідно до ст. 22 ч.1 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 26 ч. 4 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 ПКЕЕН (у редакції чинній на момент виявлення порушення) - споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 53 ПКЕЕН було передбачено процедуру оформлення актів про порушення, якщо такі допускаються споживачами електричної енергії, порядок визначення енергопостачальником обсягу та вартості необлікованої електричної енергії та передбачає, що у разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22.12.2017 в ході проведеного обстеження електроустановки в будинку відповідача, за адресою АДРЕСА_1 , представниками позивача було виявлено порушення змонтований дублюючий ввід до лічильника з використанням схованої електропроводки, у зв`язку з чим спожита електрична енергія не облікувалася та не оплачувалася.

Цим відповідач допустив порушення положень ст. 26 ч. 4 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (що діяли на час виявлення порушення).

Про виявлене порушення трьома представниками енергопостачальника було складено Акт про порушення ПКЕЕН від 22.12.2017 № 120358, за присутності особи, котра назвалась ОСОБА_2 та від надання письмових зауважень та підпису в акті відмовилася (а.с. 29).

Згідно цього Акту паспортні дані електричного обладнання відсутні; одночасне підключення наявних струмоприймачів на максимальну потужність споживач не забезпечив.

Вказаний Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним відповідно до п.4.1. Методики, оскільки його підписали три представники енергопостачальника.

Таке порушення споживача кваліфіковано позивачем за підпунктом 5 пункту 3.1 Методики.

Споживачу здійснено нарахування вартості необлікованої електричної енергії за три календарні роки із 22.12.2014 до 22.12.2017 та протоколом засідання комісії Свалявського РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН від 18.01.2018 визначено суму у розмірі 40714,65 грн.

На цьому засіданні комісії Свалявського РЕМ був присутній відповідач ОСОБА_1 , який надав письмові пояснення від 18.01.2018, у яких він визнав факт порушення ПКЕЕН вказані в Акті про порушення ПКЕЕН від 22.12.2017 № 120358 та зазначив, що таке порушення зроблено його племінником ОСОБА_3 , який проживав у с. Голубине 702 (а.с. 35).

Згідно пояснень свідків представників Свалявського Рем ПрАТ «Закарпаттяобленерго» Кампов В.Г., Ковальчука В.Г., ОСОБА_7 , наданих в суді першої інстанції, вони підтвердили факт проведення обстеження електроустановки відповідача за адресою АДРЕСА_1 . Згідно пояснень, представників було допущено до обстеження зі згоди ОСОБА_2 , яка в подальшому відмовилася від підпису в складеному представниками акті про порушення ПКЕЕН від 22.12.2017.

Згідно термінів наведених у ПКЕЕН, контрольний огляд вузла обліку це візуальне обстеження цілісності вузла обліку, цілісності пломб, відбитків тавр та індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного, електричного та/або електромагнітного полів, установлених на ньому відповідно до акта про пломбування, зняття показів засобу обліку та виявлення самовільних підключень поза засобом обліку, виявити які представники електропостачальника мають можливість без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій;

Технічна перевірка - виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або таврування, параметрів часових зон чи роботи керуючої програми; відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку цим Правилам та іншим нормативно-правовим актам; виявлення самовільного підключення, використання "штучного нуля", порушення роботи засобу обліку електричної енергії;

Встановлено, що споживачем змонтовано дублюючий ввід до лічильника з використанням схованої електропроводки, а тому виявити даний вид порушення під час контрольного огляду неможливо без використання спеціальних технічних засобів чи часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій.

Місце підключення до відповідних мереж енергопостачальника зазначено в акті про порушення та позначається на схемі точкою 4 (29).

Таке порушення споживача кваліфіковано позивачем за підпунктом 5 пункту 3.1 Методики - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Так, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених, зокрема у підпункті 5 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії [W доб.с.п. (кВт·год)] через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики.

Відповідно до п. 3.3. (другий абзац підпункту «а») якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Порушення споживача кваліфіковано позивачем за підпунктом 5 пункту 3.1 Методики та правомірно проведено нарахування збитків за три роки, оскільки технічна перевірка була проведена більше ніж три роки перед виявленням порушення, а під час проведення контрольного огляду приладу обліку виявити таке порушення не має можливості.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 визнає ту обставину, що він фактично користувався електричною енергією зі згоди постачальника послуг, оплачував відповідні послуги (а.с. 99-105).

Також встановлено, що ОСОБА_1 визнає факт порушення ПКЕЕН, вказані в Акті про порушення ПКЕЕН від 22.12.2017 № 120358, про що вказано у його письмових поясненнях від 18.01.2018, у яких він також зазначив, що таке порушення зроблено його племінником ОСОБА_3 , який проживав у с. Голубине 702.

Згідно довідки виконавчого комітету Голубинської сільської ради від 24.12.2008 № 721 до складу сім`ї ОСОБА_2 (1932 року народження), окрім неї входили син ОСОБА_1 (1965 року народження), дочка ОСОБА_4 (1962 року народження); внук ОСОБА_5 (1986 року народження); внучка ОСОБА_8 (1990 року народження) (а.с. 133).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , запис № 26 від 22.07.2011.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , запис № 1 від 03.01.2018.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Голубинської сільської ради від 23.08.2018 № 572, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) були прописані за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.12.2014 (а.с. 6).

Згідно довідки Голубинської сільської ради від 27.08.2019 № 268/02-06 за адресою АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги № 8 за 2016-2020 роки, зареєстровані ОСОБА_1 (1965 року народження), ОСОБА_5 (1986 року народження) знаходиться у місцях позбавлення волі (а.с. 150).

Вироком Свалявського районного суду від 14.06.2018 у справі № 306/338/18 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.

Окрім того, з відповіді Голубинської сільської ради від 14.11.2019 № 636/02-06 слідує, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 (тодішній 412) з 1959 року (згідно погосподарської книги № 10 за 1958-1960 роки) по ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата смерті) (згідно погосподарської книги № 16 за 2011-2015 роки);

на день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в житловому будинку АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 (1965 року народження), ОСОБА_4 (1962 року народження); ОСОБА_5 (1986 року народження);

головою дворогосподарства в АДРЕСА_1 з дня смерті чоловіка (1968 рік) по 21.07.2011 була ОСОБА_2 , а після її смерті з 22.07.2011 по теперішній час головою дворогосподарства є її син ОСОБА_1 ;

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 з моменту свого народження по теперішній час.

За таких обставин, між позивачем та ОСОБА_1 , як головою дворогосподарства у АДРЕСА_1 (після смерті ОСОБА_2 у 22.07.2011), виникли фактичні відносини з приводу постачання електричної енергії.

Так, із правом споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги кореспондується обов`язок оплачувати ці послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 20 ч. 1 п. 1, ч. 3 п. 5 Закону № 1875-IV, п. 41 абз. 6, 8, п. 42 абз. 6 ПКЕЕН).

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, між сторонами виникають грошові зобов`язання; відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг; за таких обставин зобов`язання споживача оплатити послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг, а якщо законом не встановлена недійсність договору внаслідок недодержання сторонами письмової форми правочину, то зобов`язання, що виникли між сторонами, є дійсними і повинні виконуватися у відповідності до норм цивільного законодавства.

Аналогічні правові позиції наведені Верховним Судом України у постановах від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13 і від 25.11.2014 у справі № 3-184гс14.

Таким чином, енергопостачальником 22.12.2017 в будинку відповідача за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено порушення змонтований дублюючий ввід до лічильника з використанням схованої електропроводки, у зв`язку з чим спожита електрична енергія не облікувалася та не оплачувалася, а отже, позивачу було завдано збитків, які підлягають стягненню з відповідача, як голови дворогосподарства та особи, яка проживає у будинку та користується послугами енергопостачальника; допущене порушення під час проведення контрольного огляду приладу обліку виявити неможливо, тому позивачем правомірно нараховано збитки за три роки.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права слід скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов в часині стягнення коштів у відшкодування збитків - задовольнити.

Також позивачем заявлено вимогу - визнати правомірним рішення комісії Свалявського РЕМ по розгляду Актів про порушення ПКЕЕН, оформлене протоколом від 18.01.2018 № 4. Таке рішення комісії ніким не оспорюється, а отже, немає спору, який підлягає розгляду судом, а тому у задоволенні такої вимоги позивача слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн (що є мінімальним за майнову вимогу з визначеною у даній справі ціною позову) (а.с.1), та за подання апеляційної скарги - 2643,00 грн (а.с. 166), а всього в сумі 4405,00 грн, які на користь позивача слід стягнути з відповідача.

Також представником позивача до апеляційного суду було подано заяву про розподіл судових витрат, в якій ставиться вимога стягнути з відповідача на користь позивача 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана позивачу згідно договору, укладеного ПрАТ «Закарпаттяобленерго» із «Професійним адвокатським об`єднанням «Консенсус».

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

-розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

-розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

-складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

-часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

-обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

-ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

До апеляційного суду було подано додаток № 96 від 02.10.2019 та додаткова угода № 7 від 20.11.2019 до договору про надання правової допомоги № 38 від 30.01.2018, рахунок № 88 від 02.10.2019 на суму 7000 грн. та платіжне доручення № 10560 від 04.10.2019 на цю суму. Колегія вважає, що ці матеріли не можуть слугувати безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в указаному розмірі.

Так, до Заяви про розподіл судових витрат додано Звіт щодо виконання доручення клієнта, відповідно до якого, зокрема, на збирання додаткових доказів на підтвердження позовних вимог було витрачено 2 години, 2 години на підготовку та направлення додаткових пояснень, та 2 години витрачено на підготовку заяви про розподіл судових витрат. Всього затрачено 12 годин. Зважаючи на те, що докази на підтвердження позовних вимог позивач зобов`язаний подати до суду першої інстанції, а підготовку заяви про розподіл судових витрат не може бути розцінено як надання правничої допомоги, колегія суддів вважає, що відшкодуванню підлягають витрати, понесені у зв`язку з ознайомленням зі змістом рішення суду першої інстанції, вивчення матеріалів, формуванням позиції клієнта та підготовкою апеляційної скарги.

Виходячи з положень ч.ч.4,5 ст. 137 ЦПК України, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь апелянта у відшкодування витрат на правничу допомогу слід стягнути 1000 грн.

Керуючись ч. 4 ст. 258, п.2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1,3, 4 ст. 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» задовольнити частково.

Рішення Свалявського районного суду від 03 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (89412, Ужгородський р-н. с. Оноківці, вул. Головна, буд 57, ) збитки за необліковану електричну енергію у розмірі 40714,65 гривень.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» 4405,00 гривень сплаченого судового збору та 1000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 березня 2020 року.

Головуюча:

Судді: