Справа № 486/1349/19
Провадження № 2/486/94/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарях Деменко К.Л., Коршак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» та Южноукраїнського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області, про зобов`язання виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності у формі матеріального забезпечення,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ., представників відповідача Кравченка А.М., Аксьонова М.В.

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» (далі - ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС»), третя особа Южноукраїнське міське відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області, про зобов`язання виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності у формі матеріального забезпечення.

Позов мотивує тим, що він є батьком двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 01 березня 2018 року по 14 березня 2018 року амбулаторно та з 15 березня 2018 року по 23 березня 2018 року стаціонарно позивач перебував на лікарняному з молодшою донькою, поки його дружина перебувала у обласній лікарні зі старшою донькою, хворою на цукровий діабет. Виплата за першим листком непрацездатності у сумі 3853,92 грн. була здійснена, а потім відрахована із заробітної плати за квітень 2018 року. Рішенням робочої групи з призначення допомоги з тимчасової непрацездатності від 16.03.2018 року та 27.03.2018 року позивачу було відмовлено у призначенні допомоги з тимчасової непрацездатності з причини відсутності довідки про хворобу матері.

Посилаючись на те, що дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують законодавство про соціальне забезпечення, позивач просив зобов`язати ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС» виплатити матеріальне забезпечення за двома листками непрацездатності в сумі 6277 грн. та стягнути витрати на правову допомогу в сумі 6050 грн. і судовий збір.

До початку розгляду справи по суті представником позивача були неодноразово подані уточнення до позовної заяви, а також було заявлено клопотання про залучення співвідповідача. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 грудня 2019 року третю особу Южноукраїнське міське відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області залучено до участі в справі як відповідача, яке відповідно до Положення про відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності діє як регіональна структура і є юридичною особою.

З урахуванням усіх уточнень до позовної заяви, позивач просив визнати листки непрацездатності такими, що підлягають оплаті, зобов`язати ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС» нарахувати матеріальне забезпечення по листках непрацездатності та направити їх до Южноукраїнського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області, зобов`язати Южноукраїнське міське відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області прийняти листки непрацездатності та здійснити їх оплату.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала уточнені 12 грудня 2019 року позовні вимоги у повному обсязі. Пояснила, що під час перебування матері з дитиною інвалідом в лікарні, захворіла інша дитина. На підставі чинної інструкції позивачу були видані листки непрацездатності, перший лист спочатку був оплачений, а в подальшому з ОСОБА_1 були стягнуті ці кошти.

Представник відповідача ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що стаття 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» не передбачає випадків оплати листка не працездатності у цьому випадку, Інструкція також не передбачає такого випадку. Крім того, Інструкція, якою передбачена видача листків непрацездатності, була прийнята на виконання іншого Закону, який втратив чинність. В зв`язку з тим, що позивачем не було надано довідки про хворобу матері, було відмовлено в призначенні нарахування виплат за листками непрацездатності. Представник позивача проживає разом з позивачем в одній квартирі, тому є сумнів щодо оплати правової допомоги позивачем, тому вважає витрати завищеними та не доведеними.

Представник відповідача Южноукраїнського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області в судове засідання не з`явися, судом належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши представників сторін, свідка, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.8/. Від даного шлюбу має двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.9/ та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.10/.

Згідно виписки з медичної карти, виданої Миколаївською обласною клінічною лікарнею /а.с.15/ ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні з 01.03.2018 року по 23.03.2018 року з діагнозом: цукровий діабет першого типу у важкій формі, алергічний дерматит, метаболічна кардіопатія. Висновком Центральної ЛКК з дитячої інвалідності №251 від 23.03.2018 року рекомендовано ОСОБА_6 встановити інвалідність строком на два роки за класифікацією Е10 інсулінозалежний діабет першого типу, постійна потреба в інсулінотерапії /а.с.13/. Згідно довідки Миколаївської обласної дитячої клінічної лікарні від 23.03.2018 року мати ОСОБА_5 у період з 01.03.2018 по 23.03.2018 року перебувала у лікарні у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною-інвалідом /а.с.14/.

Позивач ОСОБА_1 у цей же час перебував на лікарняному по догляду за донькою ОСОБА_4 , яка хворіла на ГРВІ, з 01.03.2018 року по 14.03.2018 року амбулаторно /а.с.11/, з 15.03.2018 року по 23.03.2018 року на стаціонарному лікуванні /а.с.12/. Листки непрацездатності були надані ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС».

Згідно протоколу №03-0057-09 від 16.03.2018 року та протоколу №03-0057-10 від 27.03.2018 року засідань робочої групи з призначення допомоги з тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні допомоги з тимчасової непрацездатності з однієї підстави відсутності довідки про хворобу матері /а.с.17-18/. У відзиві на позовну заяву відмова у нарахуванні допомоги по тимчасовій непрацездатності обґрунтована аналогічно відсутністю довідки про хворобу матері, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною з посиланням на ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування».

Свідок ОСОБА_7 , пояснила, що є членом робочої групи з призначення допомоги з тимчасової непрацездатності ВП «ЮУАЕС». ОСОБА_1 надав листки непрацездатності і це виявилось не типовим випадком. На їх запит начальник відділу Фонду соціального страхування Миколаївської області Данько В.В. надала усне роз`яснення, що відповідно до ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» у цьому випадку не підлягає оплаті листок непрацездатності. Існує правова колізія між Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадянта Законом України «Про загальнообов`язкове державне страхування», тому було прийнято рішення відмовити у призначенні допомоги. Інструкція була прийнята на виконання іншого Закону, який втратив чинність, але Інструкція чинна.

Так, відповідно до ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: необхідності догляду за хворою дитиною , догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною-інвалідом віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною. Допомога по тимчасовій непрацездатності в разі захворювання матері або іншої особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною віком до трьох років або дитиною-інвалідом віком до 18 років, надається застрахованій особі, яка здійснює догляд за дитиною, з першого дня за весь період захворювання в порядку та розмірах, встановлених цим Законом. Вичерпний перелік підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності встановлений статтею 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування», ненадання додаткової інформації, як то довідки про хворобу матері, не є підставою для відмови у нарахуванні допомоги.

Питання щодо перебування на лікарняному по догляду за дітьми одного із членів сім`ї, в тому числі і під час перебування у відпустках, вирішується лікарем при оформленні листка непрацездатності або відмові у його видачі у відповідності до Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України N 455 від 13.11.2001 року. Так, згідно п.3.1 Інструкції для догляду за хворим членом сім`ї листок непрацездатності видається лікуючим лікарем одному із працюючих членів сім`ї або іншій працюючій особі, що фактично здійснює догляд. Пунктом 3.5 передбачено, що якщо в сім`ї хворіють двоє або більше дітей одночасно, то для догляду за ними видається один листок непрацездатності. У разі виникнення захворювання у дітей в різний час листок непрацездатності та довідка про догляд за хворою дитиною видається в кожному конкретному випадку окремо.

Відповідно до п.3.13 цієї ж Інструкції листок непрацездатності видається працюючій особі, яка здійснює догляд за дитиною віком до 3 років, дитиною-інвалідом віком до 18 років, у випадку пологів або хвороби матері (опікуна, іншого члена сім`ї, який перебуває у відпустці для догляду за дитиною віком до 3 років, виховує дитину-інваліда віком до 18 років) на період, коли вона за медичними висновками лікаря не може здійснювати догляд за дитиною, а також у випадку необхідності догляду за другою хворою дитиною. У цьому випадку листок непрацездатності видається на підставі довідки з поліклініки чи стаціонару, що засвідчує пологи або захворювання матері (опікуна, іншого члена сім`ї, який перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3 років, виховує дитину-інваліда віком до 18 років).

Таким чином, враховуючи вимоги до оформлення листка непрацездатності, суд приходить до висновку, що при оформленні лікарняного по догляду за дитиною віком до трьох років позивачу лікар мав перевірити підстави для оформлення і у випадку ненадання додаткової інформації, оскільки це повноваження саме лікаря, а не робочої групи, відмовити у оформленні листка непрацездатності на підставі п.3.11 Інструкції.

Аналогічна ситуація з метою уникнення різних трактувань закону була розглянута Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та роз`яснена листом №04-06/А-3118з-1285 від 12.12.2013 року, де чітко зазначено, що батьку може бути виданий листок непрацездатності по догляду лише за дитиною віком до 3 років на період, коли мати, яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, доглядає іншу хвору дитину.

Право на соціальний захист, зокрема на забезпечення у разі тимчасової втрати працездатності, передбачено ст.46 Конституції України та гарантоване державою згідно ст.3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування», згідно цієї ж статті роботодавці несуть відповідальність за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги.

Фонд соціального страхування України не приймає до розгляду листки непрацездатності та не нараховує по ним виплати, про що надане роз`яснення /а.с.19/, питання розрахунку та розгляду документів, як і подання заяви про виплату коштів за рахунок Фонду, відносяться до компетенції роботодавця і розглядаються в порядку, визначеному ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» та Положенням про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування України.

Суд вважає доведеним в судовому засіданні факт порушення відповідачем права позивача на соціальне забезпечення.

Право на звернення до суду з питань оскарження рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення або відмову у призначенні матеріального забезпечення передбачено розділом 5 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України №13 від 19 липня 2018 року, досудове врегулювання спору не є обов`язковим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні повністю доведені та обґрунтовані позовні вимоги до ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС», обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у справі №404/3447/17 від 04.09.2019 року.

Стосовно позовних вимог до Южноукраїнського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області, суд враховує вимоги Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою від 19.07.2018 № 12, тривалий час, що минув з моменту оформлення листків непрацездатності і поважність причин такої тривалості, а також обов`язок правосуддя забезпечити гарантовану ефективність захисту порушеного права та уникнути тяганини і необхідності повторного звернення до суду.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування (Постанова Верховного суду №683/1540/16-ц від 03.09.2018 року). Згідно рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.

При визначенні розміру витрат на правову допомогу суд враховує клопотання відповідача про відмову у компенсації витрат на адвоката, складність справи, немайновий характер позовних вимог, оцінює квитанцію про оплату витрат на правничу допомогу від 07.05.2018 року разом із рішенням суду від 27.05.2019 року, тобто оплачену фактично у іншій справі, а також надану позивачем довідку про склад сім`ї, з якої вбачається спільне проживання та родинні відносини позивача та адвоката ОСОБА_8 . ОСОБА_9 /а.с.26/.

З урахуванням вимог ч.5 ст.137 ЦПК України суд вважає, що сума витрат на правову допомогу компенсації не підлягає.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» та Южноукраїнського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області про зобов`язання виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності у формі матеріального забезпечення задовольнити частково.

Зобов`язати державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» нарахувати ОСОБА_1 матеріальне забезпечення за листками непрацездатності по догляду за дитиною за період з 01 березня 2018 року по 14 березня 2018 року та з 15 березня 2018 року по 23 березня 2018 року та направити їх до Южноукраїнського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області.

Зобов`язати Южноукраїнське міське відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області прийняти листки непрацездатності ОСОБА_1 по догляду за дитиною за період з 01 березня 2018 року по 14 березня 2018 року та з 15 березня 2018 року по 23 березня 2018 року та здійснити їх оплату.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» (55001, м.Южноукраїнськ Миколаївська область, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Чернігів, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Стягнути з Южноукраїнського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області(55002, м.Южноукраїнськ Миколаївська область, б.Цвіточний, 4, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Чернігів, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Повний текст рішення буде складений протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова