Справа № 236/3896/20
04 грудня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючої судді - Шаньшиної М.В.,
за участю секретаря - Грицай Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лиман в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс", приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича про захист прав споживачів та стягнення безпідставно набутих коштів,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою судді від 18.11.2020 року, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 04.12.2020 року. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив (а.с.15-16).
Позивач надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с.51).
Відповідачі відзиву на позов до суду не надали, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представники в судове засідання не з`явилися (а.с. 46).
Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 04.12.2020 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково виходячи з наступного.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 08.09.2020 року у справі № 236/2570/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс", треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу - Мажуга Владислав Юрійович, приватний виконавець виконавчого округу міста Київа - Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволені. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 152, виданий 11 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" заборгованості в розмірі 21118,72 грн. Вирішено питання щодо судових витрат. Вказане рішення суду набрало законної сили 16.10.2020 року(а.с.7-9).

З 28.11.2019 року по виконавчому провадженню зазначений вище виконавчий напис перебував на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кліменка Р.В. (ВП №61671064), за постановою якого з липня 2020 року по жовтень 2020 року включно з заробітної плати позивача примусово стягнуто суму 11636,76 грн., що підтверджується довідкою структурного підрозділу «Станція Лиман» регіональної філії «Донецька залізниця» AT «Українська залізниця» № ДС-01-05/4920 від 15.11.2020 року(а.с.11-12).

26.10.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кліменком Р.В. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №61671064 за п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої стягнення було припинене(а.с.10).

З встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутого майна. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлено (частина 5 статті 82 ЦПК України).

Рішення суду, яким виконавчий напис, на підставі якого з ОСОБА_1 стягнуто 21118,72 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню і ці обставини, відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Враховуючи те, що кошти набуті ТОВ "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс", за виконавчим написом нотаріуса, який рішенням суду визнано недійсним, набуті без достатньої правової підстави, і чинним законодавством не передбачено іншого способу повернення цих коштів, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з ТОВ "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс", на користь позивача утриманих з його заробітної плати коштів у сумі 8524,89 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кліменка Р.В. в якості винагороди приватного виконавця в сумі 2111 грн. 87 коп. та в якості витрат приватного виконавця на примусове виконання виконавчого напису в сумі 1000 грн.00 коп., суд зазначає наступне.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кліменка Р.В. від 30.03.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 61671064 з примусового виконання виконавчого напису № 152 від 11.02.2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю.(а.с.11).

Як вказано у постанові приватного виконавця, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ ТОВ "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс", складає 21118,72грн.

Пунктом 3 постанови передбачено стягнення з боржника на користь приватного виконавця основної винагороди у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

Згідно з розрахунком основної винагороди приватного виконавця, розмір основної винагороди за ВП № 61671064 визначено в сумі 2111,87 грн., тобто у розмірі 10 % від залишку заборгованості.

Як зазначалося вище, відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням основної винагороди приватного виконавця, які не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні статті 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження.

Частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Вказана позиція підтверджується постановою Верховного суду від 05.02.2020 року по справі № 201/8493/18.

Оскільки вказана основна винагорода не може вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні статті 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження, оскарження дій зі стягнення яких підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач звільнена від сплати судового збору.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідачів безпідставно набутих коштів, при цьому судовий збір не сплачувався. Враховуючи, що судом ці вимоги задоволені частково, а саме в частині стягнення безпідставно набутих коштів з ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс", приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича про захист прав споживачів та стягнення безпідставно набутих коштів, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс"(, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , безпідставно отримані грошові кошти в сумі 8524,89 (вісім тисяч п`ятсот двадцять чотири гривні 89 копійок) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс"(, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41 на користь держави (Отримувач коштів:УК м. Лиман/отг м. Лиман/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37894853; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0005564; Код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір у розмірі 840,80(вісімсот сорок гривень 80 копійок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Текст рішення виготовлений 04.12.2020 року.

Головуюча суддя -