справа № 489/6333/20
провадження №2-н/489/1411/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

11 грудня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення

встановив:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення в сумі 11865,94 грн. та судового збору. При цьому в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за період з січня 2011 року по вересень 2020 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до частини першої статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи, що заявлені вимоги про стягнення боргу за період з січня 2011 року по вересень 2020 року, який перевищує загальну позовну давність, що унеможливлює визначення обсягу боргу в межах строку позовної давності, тому наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст ухвали суду складено 11.12.2020.

Суддя І.В.Коваленко