Справа №266/1275/20
Провадження№ 2/266/534/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовський судноремонтний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку при звільненні, стягнення компенсації за невикористану відпустку,

В С Т А Н О В И В:

В Приморському районному судді м. Маріуполя була зареєстрована позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 16531,08 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.09.2019 року по 05.03.2020 року в сумі 23225,95 гривень, компенсацію за невикористану відпустку в період з 18.04.2019 року по 12.09.2019 року в сумі 3324,90 гривень, судові витрати покласти на відповідача.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху як така, що не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч положенням ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за вимоги майнового характеру.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна позиція висловлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 30.01.2019 року.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведені недоліки позовної заяви виключають можливість відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим, на підставі ст. 185 ЦПК України, її слід залишити без руху, як таку що подана без додержання вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Так, судом встановлено, що всупереч положенням ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви позивачем не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як встановлено судом, позовні вимоги позивача містять одночасно вимогу майнового характеру а саме: 1) стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за позовну вимогу майнового характеру при зверненні до суду справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840,80 гривень.

Таким чином, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, з підстав вказаних в ухвалі, а саме надання документів, що підтверджують сплату судового збору за вимогу майнового характеру або документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору, та надає позивачу строк для усунення недоліків сім днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовський судноремонтний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку при звільненні, стягнення компенсації за невикористану відпустку залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Д`яченко Д. О.