1Справа № 335/2097/20 2-н/335/98/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний Союз Гарантбуд нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний Союз Гарантбуд нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Перевіривши матеріали вказаної заяви, приходжу до наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Проте, зі змісту прохальної частини заяви вбачається, що заявником не чітко викладені вимоги заяви. Так, заявник просить стягнути з боржника заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі та компенсацію за несвоєчасну отриману заробітну плату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного разрахунку.

Така вимога не охоплена положенням п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, яке надає право звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, отже, на переконання суду, з вимог заяви вбачється спір про право.

З вимог заяви не вбачається, про стягнення якої суми йдеться компенсації за несвоєчасну отриману заробітну плату або середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, та у якому саме розмірі підлягає стягненню сума. Крім того, заявником зазначено, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку вона просить стягнути по день фактичного розрахунку, однак матеріали заяви не містять даних про проведення розрахунку, тобто відсутні дані щодо періоду за який слід обрахувати таку суму.

Крім того, чинний ЦПК України не мітить положень забезпечення заяви про видачу судового наказу в порядку, визначеному Законом для забезпечення позову, тому вимога заяви про її забезпечення шляхом накладення арешту на рахунки боржника не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

З урахуванням вказаних недоліків заяви та особливостей розгляду судом справ наказного провадження, який здійснюється без судового засідання, повідомлення заявника і боржника, їх допиту, законні підстави для видачі судового наказу відсутні, оскільки заявником не обґрунтовані вимоги заяви в порядку наказного провадження.

За викладених обставин, приходжу до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний Союз Гарантбуд нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166, 352, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельний Союз Гарантбуд нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Калюжна