Ухвала

11 березня 2020 року

м. Київ

справа № 158/1740/18

провадження № 61-377св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви про надання згоди на відчуження нерухомого майна, і договорів дарування земельних ділянок та домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного суду від 14 січня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження та залишено без руху її касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року для сплати судового збору у порядку та розмірі, які визначено Законом України «Про судовий збір».

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року і витребувано із Ківерцівського районного суду Волинської області цивільну справу № 158/1740/18.

09 січня 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ справу розподілено колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в складі: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.

У лютому 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною першою статті 436 ЦПК України (тут і далі, у редакції чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

При вирішенні клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії Верховний Суд керується статтею 11 ЦПК України, відповідно до якої, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, особливості предмета спору та забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що подане ОСОБА_1 клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення не підлягає задоволенню, оскільки рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви про надання згоди на відчуження нерухомого майна, і договорів дарування земельних ділянок та домоволодіння не підлягає зверненню до примусового виконання і ОСОБА_1 не подано клопотання про зупинення дії оскаржуваного рішення.

Керуючись статтями 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 15 листопада 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець