УХВАЛА

04 березня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/6959/18

провадження № 22-ц/4809/379/20

Кропивницький апеляційний у складі судді Чельник О.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 13 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кропивницького апеляційного судуз апеляційною скаргою на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 13 травня 2019 року.

Вказане рішення оскаржила особа, що не брала участі у справі ОСОБА_1 .Вважає, що вказаним рішенням суд вирішив питання про її права та обов`язки. В апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що про оскаржуване рішення не було відомо у день проголошення або складання, оскільки не було залучено до участі у справі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу залишено буз руху для усунення недоліків, а саме, запропоновано надати до апеляційного суду: нову редакцію апеляційної скарги, з її копіями відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України; заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення.

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали 28 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала до суду належним чином оформлену апеляційну скаргу, а також заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначила, що 20 серпня 2019 року вона дізналась про оскаржуване рішення. Також вказала, що 21 серпня 2019 року подала до суду заяву накладення арешту на майно, проте отримала відмову. В подальшому, ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_3 з метою ознайомлення з копією рішення, проте також отримала відмову. З метою підтвердження своїх вимог вона звернулась до експертів для виготовлення експертного висновку, у якому їй було відмовлено, оскільки об`єкт дослідження належить власнику будинку ОСОБА_3 , після чого останній звернувся особисто та 02 грудня 2019 року отримав висновок оціночно-будівельної експертизи.

Таким чином ОСОБА_1 вважає причини пропуску строку поважними та просить його поновити.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності.

Відповідно до ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Згідно із ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Апеляційним судом встановлено, що з моменту, коли особа дізналася про рішення суду, тобто з 20 серпня 2019 року, ОСОБА_1 мала реальну можливість визначитись зі своїми правами та в межах визначеного законом строку подати апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга подана до суду 27 грудня 2019 року, тобто за межами тридцятиденного строку.

Обставин, які об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу на рішення суду в межах строку, апеляційним судом не встановлені.

З урахуванням обставини, що у встановлений апеляційним судом строк недоліки апеляційної скарги не усунуто, ОСОБА_1 заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення не подано, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 357, 358, 389, 390 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 13 травня 2019 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду О.І. Чельник