Провадження 2/127/4957/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Шеремети А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
позов зареєстрований 17.12.2019 року і мотивований тим, що з 29.09.2008 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, як отримувач тимчасової державної допомоги на двох дітей, що передбачена постановою КМУ «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» від 22.02.2006 року № 189.
На час звернення відповідач мала прізвище « ОСОБА_2 », а 29.02.2012 року в зв`язку з одруженням змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».
Звернувшись 17.08.2017 року до департаменту із заявою про призначення допомоги, в розділі ІІ декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, за період з 01.02.2017 по 31.07.2017 року, відповідач зазначила, що доходи відсутні.
Рішенням від 23.08.2017 року відповідачу було призначено допомогу на період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 888,50 грн.

Однак, згідно проведеної звірки інформації про доходи, що внесені в декларацію для отримання державної соціальної допомоги та одержаної інформації з ДФС, вбачається, що відповідачкою та її чоловіком було отримано дохід, а саме: в квітні та в червні 2017 року в розмірі 8 501, 83 грн. - відповідачкою, у червні та липні 2017 року в розмірі 3 341, 00 грн. її чоловіком - ОСОБА_4 .

Зазначена інформація підтверджується листами ТОВ «Управління механізації і автотранспорту «Поділля» № 17 від 12.03.2018 року та КП «Вінницька транспортна компанія» № 236 від 02.03.2018 року.

В результаті внесення до декларації від 17.08.2017 року недостовірних відомостей щодо доходу, виникла переплата коштів за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 3 947,64 грн.

При цьому, відповідач у заяві від 24.04.2018 року зазначила, що про переплату їй коштів ознайомлена, зобов`язалась повертати кошти в розмірі по 200 грн. щомісячно. Станом на 11.12.2019 року відповідач надміру виплачені кошти не повернула, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» від 22.02.2006 року № 189, ст.ст. 1166, 1212 Цивільного кодексу України позивач просив задоволити позов у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради надміру виплачені кошти за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 3 947,64 грн. та судові витрати в сумі 1 921, 00 грн.

В судове засідання представник позивача - Січка О.Д. не з`явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що позовні вимогу підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 29.09.2008 року відповідач ОСОБА_5 вперше звернулась до Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про призначення та виплату тимчасової державної допомоги.

17.08.2017 року ОСОБА_1 повторно звернулась до Департаменту соціальної політики із заявою про призначення допомоги відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (а.с. 11-12), в розділі ІІ декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період з 01.02.2017 по 31.07.2017 року, відповідач зазначила, що доходи відсутні (а.с. 13-16).

Рішенням від 23.08.2017 року відповідачу було призначено допомогу дитині ОСОБА_6 , 2001 р.н., на період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 888,50 грн. (а.с. 17,18).

Згідно проведеної звірки інформації про доходи, що внесені в декларацію для отримання державної соціальної допомоги та одержаної 27.02.2018 року інформації ДФС, вбачається, що відповідачкою та її чоловіком був отриманий дохід: в квітні та в червні 2017 року в розмірі 8 501,83 грн. - відповідачкою, у червні та липні 2017 року в розмірі 3 341 грн. її чоловіком - ОСОБА_4 (а.с. 19-22).

Зазначена інформація підтверджується листами ТОВ «Управління механізації і автотранспорту «Поділля» № 17 від 12.03.2018 року та КП «Вінницька транспортна компанія» № 236 від 02.03.2018 року (а.с. 25-29).

В результаті подання відповідачем недостовірних відомостей в декларації від 17.08.2017 року про отриманий дохід виникла переплата коштів допомоги за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 3 947, 64 грн.

24.04.2018 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву до Департаменту соціальної політики, в якій також зобов`язалась повертати кошти в розмірі по 200 грн. щомісячно (а.с. 30), однак, станом на день розгляду справи судом зазначені кошти не повернула.

Постановою КМУ «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» від 22.02.2006 року № 189 передбачено, що тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення (п. 2).

Для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу соціального захисту населення за місцем проживання (перебування): заяву за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копію свідоцтва про народження дитини; декларацію про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). Інформація про склад сім`ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подаються відповідні документи (п.6).

Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. У разі, коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє одержувачу про те, які документи повинні бути подані протягом місяця (п.7).

Розмір тимчасової допомоги розраховується як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців (п. 8).

Пунктом 8-1 Порядку визначено, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти і не мають власних сімей, незалежно від місця проживання або місця реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні.

Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Пенсійного фонду України інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням тимчасової допомоги.

Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що в результаті подання відповідачем недостовірних відомостей в декларації від 17.08.2017 року про отриманий дохід сім`ї виникла переплата коштів соціальної допомоги за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 3 947, 64 грн.

Станом на день ухвалення судового рішення у даній справі відповідач переплачених коштів не повернула, позов не оспорила, тому з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради слід стягнути надміру виплачені кошти за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 3 947, 64 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати - 1 921 грн. судового збору, сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 25.11.2019 року (а.с. 6).

Керуючись постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» від 22.02.2006 року № 189, ст.ст. 1166, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 10.04.2012 р., прож.: АДРЕСА_1 ) на користь Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради (, м. Вінниця, вул. Соборна, 50) надміру виплачені кошти за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 3 947 (три тисячі дев`ятсот сорок сім) грн. 64 коп. та судові витрати в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 27 лютого 2020 року.

Суддя: