Провадження № 2/344/167/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ "Банк Форум" про стягнення 1 705 747,62 грн. безпідставно набутих коштів, стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ "Банк Форум" про стягнення 1 705 747,62 грн. безпідставно набутих коштів, стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до попередньої домовленості (усного договору купівлі-продажу) відповідачка зобов`язалася продати будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 . Згідно досягнутої домовленості за будинковолодіння позивач повинен був внести кошти на погашення кредиту отриманого відповідачем ОСОБА_2 в ПАТ «Банк Форум» відповідно до кредитного договору № 108/07/14-13 від 19.06.2007 року. Після погашення заборгованості за кредитним договором та припинення дії договору іпотеки будинковолодіння відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалася укласти з позивачем договір купівлі-продажу будинковолодіння. З метою виконання усного попереднього договору купівлі продажу будинковолодіння відповідачка уклала із позивачем письмовий договір найму від 22.02.2008р. та прописала його в зазначений будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходився в 2008 р. в іпотеці на забезпечення виконання кредитного договору № 108/07/14-13 від 19.06.2007р. укладеного між Відповідачем та ПАТ «Банк Форум».

Будучи впевненим в дійсності намірів відповідачки щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 було проведено будівельні роботи в будинковолодінні АДРЕСА_1 .

На виконання усного попереднього договору купівлі продажу нерухомого майна розпочинаючи з 2008 року по 2014 рік позивач вніс на банківський рахунок відповідача в ПАТ «Банк Форум» кошти для погашення заборгованості за кредитним договором на суму в 2008 році - 10751,63дол. США, та 2823,91грн., в 2009 році - 9185,75дол.США, та 3736,3грн. в 2010 році - 26824,45 дол. США, в 2011році - 3195,49дол. США, в 2012 році - 800 дол. США, в 2013 році - 8500 дол. США, в 2014році 3238 дол. США, а всього 67729,09 дол. США та 6560,21 грн. Згідно до курсу НБУ станом на 18.08.2016 року курс гривні по відношенню до дол. США складає 25,088 грн. за 1 дол. США. Тому ОСОБА_1 на виконання неукладеного договору купівлі продажу замість відповідача було внесено в ПАТ «Банку Форум» 67729,09 дол. США, що станом на 18.08.2016 року складає 1699187,41 грн. плюс 6560,21 грн.(страховий внесок), а всього 1 705 747,62 грн. Зазначена обставина підтверджується квитанціями про сплату за кредитним договором.

В 2014 році відповідач відмовилась від укладення договору купівлі продажу та звернулася з позовом до Івано-Франківського міського суду про виселення ОСОБА_3 з будинковолодіння АДРЕСА_1 . Згідно рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.05.2015року у справі № 344/2308/14-ц ОСОБА_3 було виселено з спірного житлового будинку. В даній справі в своєму запереченні відповідач визнав обставини в частині проведення ним будівельних робіт в спірному будинковолодінні.

З врахуванням того, що попередній договір купівлі-продажу та сам договір купівлі-продажу будинковолодіння між позивачем та відповідачами не було укладено в письмовій та нотаріальній формі і не дотримано вимоги закону щодо його реєстрації, а отже договір купівлі продажу жилого приміщення не є вчиненим, оскільки недодержано вимог щодо форми договору, відповідно до ЦК України він не створює для сторін жодних юридичних наслідків.

Аналогічно між позивачем та третьою особою, також жодних договорів не укладалось. А тому, кошти внесені позивачем на розрахунковий рахунок відкритий на ім`я відповідача в ПАТ «Банк Форум» не могли бути перераховані відповідачу або третій особі як подарунок, позика, оплата за послуги, погашення кредиту чи товар тощо.

За таких обставин, відповідачем на рахунок в ПАТ «Банк Форум» безпідставно отримано грошові кошти у розмірі 67 729,09 дол. США, що в національній валюті по курсу Національного банку, складає 1 699 187,41грн, (67729,09 дол. США х 25,088грн. = 1699187,41грн). З врахуванням внесених позивачем 6560,21грн. страхового внеску замість відповідача, розмір безпідставно отриманих коштів складає 1705747,62грн. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти в розмірі 1 705 747,62 грн.

27.09. 2016 року відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (т.1 а.с.51-58).

21.11.20016 року відповідачка ОСОБА_2 подала до суду додаткові пояснення до заперечення(т. 1 а.с.114-116).

02.02.2017 року та 22.08.2017 року представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав до суду додаткові пояснення(т.1 а.с.156-158, 194-197).

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задоволити в повному обсязі.

Представники відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа: ПАТ "Банк Форум" в судові засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання срправи(а.с. ).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що працював головним економістом відділу банку у період з 09.03.2005 року по 18.08.2013 року. ОСОБА_1 знає, оскільки, займався обслуговуванням клієнтів. Позивач погашав кредит ОСОБА_2 один раз намісяць, заборгованості не було, платив вчасно. Погашати кредит іншої особи на той час міг будь-хто. Заповнювалась заява на внесення готівки, доручень ОСОБА_1 від ОСОБА_2 на погашення кредиту не було.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що працювала у банку ПАТ «Форум» у період з 01.11.2007 року - 23.04.2012 рік. ОСОБА_1 знає, бачила як останній оформляв у економіста документи та сплачував їй у касу кошти. Клієнт платив у валюті. Відповідачки не знає, ОСОБА_1 приходив щомісяця сплачував 200 - 300 дол. США - кредит та відсотки.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статею 82 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

14.06.2007 року ОСОБА_2 зверталася із заявкою до керуючого ІФФ АКБ «Форум» про надання кредиту в сумі 65 000, 00 дол. США, строком на 20 років (а.с.82).

16.06.2007 року між ОСОБА_9 , Продавцем та ОСОБА_2 , Покупцем був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець передає у власність, а покупець приймає і зобовязується оплатити домоволодіння АДРЕСА_1 (т.1 а.с.166).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.06.2007 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності, розмір частки 1/1 на підставі договору купівлі- продажу від 16.06.2007 року належить домоволодіння за АДРЕСА_1 (т.1 а.с.96).

Так, 19.06.2007 року був укладений кредитний договір №108/07/14-13-N між АКБ «Форум», Банком та ОСОБА_2 , Позичальником, відповідно до якого Банк надає Позичальнику кредит у сумі 65 000,00 доларів США для придбання домоволодіння, згідно договору купівлі-продажу від 16.06.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Шпаргало О.В. зареєстрований в реєстрі за № 901 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 кредитні кошти надаються строком до 18.06.2027 року (а.с.59-60).

Як вбачається з копії Акту погодження вартості майна, яке передається іпотекодавцем ОСОБА_2 в іпотеку Івано-Франківській філії АКБ «Форум», як забезпечення по кредитному договору №108/07/14-13-N від 19.06.2007 року - це домоволодіння загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість майна, що передається в заставу погоджена сторонами і становить 389 850,00 грн. (т.1 а.с.138).

Крім цього, 19.06. 2007 року був укладений договір поруки № 60 між АКБ «Форум», Кредитором, ОСОБА_2 , Боржником, ОСОБА_4 , Поручителем, відповідно до якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором №108/07/14-13-N, який було укладено між Кредитором та Боржником у повному обсязі за умовами якого Боржник зобов`язаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 65 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 18.06.2027 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 12,0 процентів річних і можливі неустойки в розмірі та у випадках передбачених кредитним договором (т.1 а.с.61).

Також 19.06.2007 року був укладений іпотечний договір, між АКБ «Форум», Іпотекодержателем та ОСОБА_2 , Іпотекодавцем, відповідно до якого Іпотекодавець зобов`язаний повернути Іпотекодержателю кредитні кошти в розмірі 65 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 18 червня 2027 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно - домоволодіння за номером АДРЕСА_1 (т.1 а.с.62-63).

22.02.2008 року між сторонами було укладено письмовий договір найму, як стверджує позивач з дозволу відповідачки він був прописаний у даному будинку та позивачем було проведено будівельні роботи. Даний договір найму виступав запорукою виконання усного попереднього договору купівлі продажу будинковолодіння.

Відповідно до ч.1 ст. 657 ЦКУкраїни, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ст. 635 ЦКУкраїни, попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним ч.1 ст. 220 ЦКУкраїни.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до п.8 ПП ВСУ №9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною(сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК, сааме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний не дійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеним правочин (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовамидоговору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту;не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача(тощо).

Згідно із ст.ст. 210 та 640 ЦК(435-15) не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

З врахуванням того, що попередній договір купівлі-продажу будинковолодіння між сторонами не було укладено в письмовій та ноторіальній формі і не дотримано вимоги закону щодо його реєстрації, отже договір купівлі - продажу жилого приміщення не є вчиненим, оскільки недодержано вимог щодо форми договору, відповідно до вимог ст.ст. 209, 210, 657 ЦК України та не створює для сторін жодних юридичних наслідків.

Представник відповідачки заперечує факт укладення договору найму відповідачкою, посилаючись на висновок експерта № 530 від 18.12.2014 року, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_2 в договорі найму житлового приміщення в низу сторінки у графі «Піднаймач» виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_2 в заяві для реєстрації за місцем проживання в низу сторінки у графі «Заперечень з боку власника будинку (житлового приміщення) немає» виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою (т.1 а.с.65-80). Та стверджує, що даний висновок був підставою у прийнятті рішення про виселення ОСОБА_1 із домоволодіння. Проте, даний виновок експерта суд відхиляє.

Так, рішенням Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.05.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ «Банк Форум» про виселення та зняття з реєстрації, а також про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, рішення Івано-Франківського міського суду від 19.02.2015 року в даній справі в частині виселення ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 - скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та виселення задоволити. Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення з цього будинку ОСОБА_1 без надання іншого житлового приміщення(т.1 а.с.36-39).

Проте, підставою прийняття відповідного рішення було те, що вищезгадуваний письмовий договір найму укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 закінчився 22.02.2013 року. Ніяких об`єктивних і належних доказів того, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено новий договір найму спірного будинку не було. ОСОБА_1 проживав у згаданому житловому будинку не в якості наймача житла, а як тимчасовий жилець(т. 1 а.с.38).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ПАТ «Банк Форум» звертався 19.04.2010 року, 27.08.2012 року із вимогами до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про погашення заборгованості за кредитним договором №108/07/14-13-N від 19.06.2007 року (т.1 а.с.132-137).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.07.2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №108/07/14-13-N від 19.06.2007 року, позов ПАТ «Банк Форум» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №108/07/14-13-N від 19.06.2007 року в розмірі 38 204,18 доларів США, що еквівалентно станом на 28.04.2014 року по курсу НБУ 434 885,86 грн. та 3337,30 грн. витрат по оплаті судового збору (т.1 а.с.89-91).

Представник відповідачки посилається на вищенаведене рішення як на підставу відсутності боргових зобов`язань ОСОБА_2 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором №108/07/14-13-N від 19.06.2007 року, оскільки ними погашено кредит. Проте, суд не погоджується із таким твердженням представника відповідачки, оскільки, рішенням розраховано розмір заборгованості станом на 28.04.2014 року - 38 204,18 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 434 885,86 грн., тоді як кредитний договір укладався 19.06.2007 року в розмірі 65 000 дол. США, та позивачем ОСОБА_1 вносились щомісячні платежі у доларах США за кредитним договором ОСОБА_2 у період з 2007 року по 2014 рік, що підтверджується оригіналами квитанцій.

Крім того, представник відповідача не погоджується із поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які підтвердили факт погашення кредитного договору ОСОБА_1 - укладеного ОСОБА_2 , посилаючись на те, що позивач був клієнтом данного банку та 26.10.2010 року між ПАТ «Банк Форум», Банком та ОСОБА_1 , Вкладником укладено договір банківського вкладу «Декада» № 630/1803/293176 в іноземній валюті без права поповнення (із сплатою процентів по закінченню строку) та з можливістю пролонгації, відповідно до якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_1 на строк з 26 жовтня 2010 року по 05 листопада 2010 року, що є днем повернення вкладу. Вкладник вносить готівкою чи перераховує в безготівковій формі, а Банк приймає на відкритий вкладнику рахунок грошові кошти у розмірі 2700,00 грн. (т.1 а.с.162-163). Проте, суд відхиляє таке твердження представника відповідача ОСОБА_4 , оскільки, депозитний договір був укладений на 11 календарних днів, тоді як свідки ствержують, що позивач ОСОБА_1 вносив платежі по 200 - 300 дол. США щомісячно на погашення кредитного договору за зобов`язаннями ОСОБА_2 у період з 2009 року по 2014 рік.

Відтак, ОСОБА_1 на виконання неукладеного договору-купівлі продажу замість відповідача було внесено в ПАТ «Банку Форум» 67 525,49 дол. США, що станом на 18.08.2016 року складає 1 694 126,76 грн. та 1128,63 грн. сплачено пені та 6560,21 грн. страхового внеску, а всього 1 701 815,60 грн., що підтверджується оригіналами квитанцій. Починаючи з 2008 року по 2011 рік позивачем внесено на банківський рахунок відповідача в ПАТ «Банк Форум» кошти для погашення заборгованості за кредитним договором на суму в 2007 році- 5233,77 дол.США, 2008 році - 10751,63 дол. США та 2823,91 грн., в 2009 році - 9185,75 дол.США та 4 661,33грн., в 2010 році - 26620,85 дол. США та 203,60 грн., в 2011році - 3195,49 дол. США, в 2012 році - 800 дол. США, в 2013 році - 8500 дол. США, в 2014 році -3238 дол. США, а всього 67 525,49 дол. США та 7 688,84 грн. Згідно до курсу НБУ станом на 18.08.2016 року курс гривні по відношенню до дол. США складає 25,0887 грн. за 1 дол. США (т.2 а.с. 87-94).

21.11.2014 року ОСОБА_4 звертався із заявою до начальника Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 та 02.12.2014 року отримав відповідь про внесенння відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003811 від 02.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (т.1 а.с.128-130). Проте, станом на день винесення рішення жодного висновку Івано-Франківським МВ УМВС України в Івано-Франківській області з приводу проведення досудової перевірки кримінального провадження № 0003811 від 02.12.2014 року не долучено до матеріалів справи.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави регламентовано нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Вiдповiдно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Системний аналіз положень ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.1 ст.177, ч.1 ст.202, ч.ч.1,2 ст.205, ч.1 ст.207, ч.1 ст.1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 24.09.2014 року у справі № 6-122цс14, майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч.2 ст.11 ЦК України.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Таким чином, загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст.1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого набуття. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Як свідчить аналіз матерiалiв справи та дійсних обставин, відповідач набув майно - грошові кошти, передані позивачем, за відсутності існування достатніх правових підстав, у спосіб, що суперечить цивільному законодавству.

Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність набуття ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 1 701 815,60 грн., з яких: 1 694 126,76 грн. - погашено заборгованість за кредитним договором; 1 128,63 грн. - сплачено пені та 6560,21 грн. - страхового внеску, внесених ОСОБА_1 на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 на підставі попередньої домовленості, усного договору купівлі-продажу відповідач зобов`язувалася продати будинковолодіння в АДРЕСА_1 ., який фактично не відбувся - підстава набуття коштів взагалі відпала, у зв`язку з чим вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Саме такий визначений судом спеціальний спосіб захисту в контексті застосування ст.1212 ЦК України за відсутності договірних відносин сторін, зможе забезпечити належний захист порушених прав позивача, та узгоджуватиметься з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 24.09.2014 року у справі № 6-122цс14.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 1 701 815,60 грн.

Відповідно до ст 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Представником позивача подано Договір №024 про надання юридичниї послуг адвокатом, розрахунок витрат на правову допомогу та акт приймання передачі юридичних послуг, розмір витрат які просить позивач стягнути з відповідачки становить 6 000 грн. Проте, квитанції про оплату позивачем адвокату за надані ним послуги у матеріалах справи відсутні.

Згідно із ч ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

А тому, з відповідача слід стягнути в на кристь позивача 7 250 гривень судового збору.

Керуючись , 611, 1212 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-79, 81, 141, 263-265, 268ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ "Банк Форум" про стягнення 1 705 747,62 грн. безпідставно набутих коштів, стягнення судових витрат - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 - 1 701 815 (один мільйон сімсот одну тисячу вісімсот п`ятнадцять) гривень 60 коп. безпідставно набутих коштів, та 7 250,00 грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 11.12.2020 року.

Суддя Пастернак І.А.