Справа № 310/4066/20
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дубровської Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Гоноболіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2013 року проживає у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період шлюбних відносин нею за власні кошти придбане майно, а саме, у 2015 році 1/2 частина гаражу АДРЕСА_1 , зареєстрована на її ім`я; у 2017 році автомобіль MAZDA 2, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований на її ім`я; у 2019 році квартиру АДРЕСА_2 , зареєстровану на ім`я відповідача; у 2019 році автомобіль TOYOTA CAMRY 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я відповідача. Вказане майно було придбане за її власні кошти, що складалися з її власних заощаджень до шлюбу від продажу квартир, а саме: квартири АДРЕСА_3 , договір купівлі-продажу від 25.01.2013 року (приватний нотаріус Романченко). Квартира АДРЕСА_4 договір купівлі-продажу від 12.07.2011 року (приватний нотаріус Дмитренко) та від продажу належного їй автомобіля SUZUKI SWIFT за договором купівлі - продажу від 20 лютого 2014 року (МРЕВ м. Бердянськ) придбаного до шлюбу. Окрім того, кошти на придбання вказаного майна були подаровані батьками ОСОБА_1 з власних накопичувань, що склали 25 000 доларів США, що у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України є особистою власністю. Впродовж сімейних стосунків відповідач знав про походження майна та джерел для його придбання, тому ніколи не претендував на вказане майно розуміючи, що воно придбане за її власний кошт. Однак, у січні 2020 року внаслідок сварки відповідач заявив, що все майно придбане нею, це його особиста власність оскільки воно зареєстроване на його ім`я, та навіть те, що зареєстроване на її власне ім`я. Розуміючи оспорювання її право власності відповідачем вона вирішила звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

17 червня 2020 року на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області позовна заява залишена без руху (а.с.6).

19 серпня 2020 року ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 24 вересня 2020 року (а.с.20).

24 вересня 2020 року ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до розгляду по суті. (а.с. 27).

У судове засідання, призначене на 09 листопада 2020 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилася, відповідно до заяви, що надійшла до суду 09 листопада 2020 року, позовні вимоги з урахуванням їх уточнення підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити (а.с. 45).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до заяви, що надійшла до суду 09 листопада 2010 року, позовні вимоги з урахуванням їх уточнення визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 49).

Свідок ОСОБА_3 , суду показала, що ОСОБА_1 приходиться їй донькою, а ОСОБА_2 зятем. До реєстрації шлюбу із відповідачем, їх донька мала у власності рухоме та нерухоме майно, яким розпорядилася до шлюбу на власний розсуд. Спірне майно подружжя було придбане позивачем за власні заощадження, крім того, батьками їй були подаровані 25 000 доларів США.

Свідок ОСОБА_4 , показав, що приходиться позивачу ОСОБА_1 батьком, що він спільно із дружиною ОСОБА_3 із спільних заощаджень дарували доньці 25 000 доларів США. Крім того, до реєстрації шлюбу, позивач мала у власності транспортний засіб SUZUKI SWIFT, двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , яка була відчужена за договором купівлі - продажу за 315 900 грн. Крім того, до реєстрації шлюбу із відповідачем ОСОБА_5 , позивач на підставі договору купівлі - продажу посвідченого приватним нотаріусом Романченко В.В. від 14 лютого 2013 року продала 3/5 частини квартири АДРЕСА_3 . ( а.с. 15-17).

Суд, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, їх пояснення у судових засіданнях 06.10.2020, 23.10.2020, покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вважає що заява підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права на власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя саме з метою захисту її права на власність на майно.

Так, згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 (дівоче ОСОБА_1 ) уклала шлюб з ОСОБА_2 , 14 вересня 2013 року, актовий запис № 538, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управляння юстиції у Запорізькій області (а.с. 10).

До реєстрації шлюбу за відповідачем, у період часу з 30 серпня 2013 року по 20 лютого 2014 року, транспортний засіб SUZUKI SWIFT, державний номерний знак НОМЕР_4 був зареєстрований за ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), що вбачається з довідки РЦС МВС в Запорізькій області, Територіальний сервісний центр № 2344 від 25 березня 2020 року. 20 лютого 2014 року транспортний засіб було знято з обліку для реалізації та 22 лютого 2014 року зареєстровано за іншим власником. (а.с. 13).

Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Романченко В.В. від 12 липня 2011 року, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) була відчужена двокімнатна квартира АДРЕСА_4 на користь покупця ОСОБА_7 . За договором продаж вчинено за 315 900 грн. , що на час правочину еквівалентно 39 000 долларів США. (а.с. 38).

Крім того, до реєстрації шлюбу із відповідачем ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на підставі договору купівлі - продажу посвідченого приватним нотаріусом Романченко В.В. від 14 лютого 2013 року продала ОСОБА_8 3/5 частини квартири АДРЕСА_3 . За договором продаж вчинено за 315 900 грн., що на час правочину еквівалентно 39 000 долларів США. (а.с.15 -17).

Згідно п.2 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

А у відповідності до п. 3 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 57 СК України свідчить, що у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (постанова ВС справа № 711/5108/17 провадження № 61-1935св18).

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

А також, у рішенні ВС від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц.

Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Судом встановлено, та не спростовується поясненнями сторін та показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , що за час перебування у зареєстрованому шлюбі, за власні заощадження позивачем ОСОБА_1 придбане нерухоме майно, що складається з 1/2 частки гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Градовою В.Г., за наведеним договором власником вказаної вище частки є позивач (а.с. 33 -35). Та рухоме майно - транспортний засіб MAZDA 2, 2008 р.в. червоного кольору VIN код НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 з 03 серпня 2017 року зареєстрований за ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), що вбачається з довідки РЦС МВС в Запорізькій області, Теріторіальний сервісний центр № 2344 від 06 листопада 2020 року (а.с. 50).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру АДРЕСА_5 зареєстроване за відповідачем ОСОБА_10 , на підставі договору купівлі - продажу, серія № 1202, виданого 06 липня 2019 року та посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу у Запорізькій області Каменєвою - Тинів Н.В.(а.с. 48). Транспортний засіб TOYOTA CAMRY, 2008 р.в. сірого кольору VIN код НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_2 з 04 жовтня 2019 року зареєстрований за ОСОБА_2 , що вбачається з довідки РЦС МВС в Запорізькій області, Територіальний сервісний центр № 2344 від 06 листопада 2020 року (а.с. 50). Разом з тим, грошові кошти на придбання вищевказаного нерухомого та рухомого майна були надані позивачем ОСОБА_11 з особистих заощаджень, що не спростував сам відповідач та підтвердили свідки.

Відповідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

При винесенні рішення суд приймає до уваги те, що сторони під час розгляду справи узгодили належність спільного сумісного майна подружжя і відповідач у свою чергу не заперечував, що спірне майно було придбано ОСОБА_1 за власні кошти, які були подаровані батьками останньої з власних накопичувань, що склали 25 000 доларів США та у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України є особистою власністю позивача.

Відповаідно до ч. 1. ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За таких обставин, зважаючи що ОСОБА_1 , як власник майна правомірно пред`явила позов про визнання права на власності, оскільки це право оспорювалося та не визнавалося відповідачем ОСОБА_2 , а тому потребувало захисту її прав та законних інтересів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 12, 258, 265ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 , право власності на 1/2 частину гаража АДРЕСА_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 , право власності на автомобіль марки Мазда 2, 2008 року випуску, червоного кольору, VIN код НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 , право власності на автомобіль Тойота Камри, 2008 року випуску, сірого кольору, VIN код НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Припинити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_8 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Припинити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_8 , право власності на автомобіль Тойота Камри, 2008 року випуску, сірого кольору, VIN код НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2020 року.

Суддя Н. М. Дубровська