СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10890/20

пр. № 2/759/4544/20

13 жовтня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

у липні 2020 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовним вимогами, просить суд стягнути з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 несплачене відшкодування у розмірі 219275 грн 56 коп., моральні збитки у розмірі 10000 грн 00 коп. та витрати на правоову допомогу.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 04.09.2019 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №111.04.08 ЄВРОКАСКО 5 Зірок на підставі якого були застраховані ризики щодо пошкодження, незаконного заволодіння застрахованого транспортного засобу «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , страхова сума по договору становила 1391500 грн 00 коп. з франшизою в даному випадку 15,5% але не менше 4 тис грн для ДТП з вини в подальшому 14.02.2020 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Саперно-Слобідська у м. Києві вчинив зіткнення з попутним транспортним засобом «MAN» д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі чого позивач повідомив відповідача про вказану подію на підставі чого АТ «СГ «ТАС» визнав подію страховою та в СМС-повідомлені позивачу від 20.02.2020 вказав, щодо виплати страхового відшкодування буде проведена у розмірі 210390 грн 51 коп. із якою позивачем не був згоден, оскільки загальний розмір ремонтно відновлювальних робіт складає 341867 грн 22 коп., крім цього з метою встановлення матеріального збитку було прийнято рішення звернутися до спеціаліста, яким було складеного звіт №76515 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , що становить 319582 грн 14 коп., при цьому 011.04.2020 на рахунок позивача було перераховано суму страхового відшкодування, яку самостійно без погодження визначив відповідач у розмірі 81934 грн 08 коп., таким чином відповідач не доплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 219275 грн 56 коп. На підставі зазначених обставин позивач переніс почуття образи та сильного душевного хвилювання, оскільки відповідач своїм неправомірним рішенням та бездіяльністю завдав позивачу моральної шкоди чим також порушило нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 71).

31.08.02020 представником відповідача надіслано на адресу суду відзив в якому проти позовних вимог заперечує у повному обсязі та не може погодитися з ними, оскільки АТ «СГ «ТАС» (приватне) було замовлено оцінку пошкодженого транспортного засобу на підставі якої було встановлено, що вартість матеріального збитку завданого позивачу складає 145380 грн 16 коп., а відповідно до ч. 2 Договору «ЗТЗ по пакету страхування 3 Зірки франшиза становить 1,5% від страхової суми, а саме 1391500*1,5% - 20872 грн 50 коп. на підставі чого АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 81934 грн 08 коп., що не заперечується позивачем, крім цього відповідно до п. 13.4 Договору розмір страхового відшкодування в першу чергу направляється в рахунок сплати несплачених частин страхової премії . Частина страхового відшкодування, що залишилась, перераховується в порядку, передбаченому договором, також відповідач заперечує проти позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки це не є прямими збитками та не вона не передбачена договором (а.с. 75, 76).

Відповідно до ст. 274 ЦПК України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Заявлена позивачем до стягнення сума складає 229275 грн 56 коп. що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 14.02.2020 о 15 год. 40 хв. у м. Києві по вул. Саперно-Слобідська (з`їзд Кіквідзе) ОСОБА_1 керуючи ТЗ «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 під час перестроювання не надав дорогу ТЗ «MAN» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку в результаті чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збиткам вказаних транспортних засобів (а.с. 12, 13).

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2020 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ст. 124 КУпАП та провадження в справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку із закінченням строків (а.с. 14).

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована АТ «СТ «ТАС» (приватне) згідно договору добровільного страхування транспорту «ЄВРОКАСКО-5 Зірок» від 04.09.2019 за яким було застраховано ТЗ «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 5).

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках: визначення збитків або розміру відшкодування у випадках встановлених законом.

Відповідно до звіту №7725/20 від 19.03.2020 замовленої АТ «СТ «ТАС» (приватне) у ТОВ «Сател Груп» для встановлення вартості матеріального збитку завданого власнику ТЗ «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , сума матеріального збитку становить 145380 грн 16 коп. (а.с. 77-122).

Так згідно п. 8.19 Договору франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком відповідним договором франшиза встановлена на кожен та будь-який страховий випадок у відсотках від страхової суми або грошовому вимірі по відповідному ЗТЗ. Франшиза визначається відповідно о умов обраного Пакету страхування».

Відповідно до ч. 2 Договору ЗТЗ пакету страхування 3 Зірки, франшиза становить 1,5% від страхової суми, а саме 1391500*1,5% = 20872 грн 50 коп.

Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза частина збитків, що відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п. 13.11.2.2 договору страховик проводить виплату страхового відшкодування готівкою через касу банку або безготівковим перерахунком на рахунок страхувальника/вигодонабувача за умови надання документів, що підтверджують фак проведеного та оплаченого відновлювального ремонту ЗТЗ. Такими документами є: акт виконаних робі та/або фіскальний чек та/або платіжне доручення та/або інший фінансовий документ, що підтверджує факт оплати, які оформлені відповідно до чинного законодавства України. у випадку ненадання таких документів страхове відшкодування перераховується двома частинами: перша - у розмірі 80% розрахованої суми страхового відшкодування, друга частина у розмірі різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту ЗТЗ та першою (вже виплаченою) частина страхового відшкодування виключно після надання таких документів.

Згідно п. 13.4 договору у разі якщо на дату складання страхового відшкодування акту є частини страхової премії за цим договором, що неоплачені (незалежно від того чи дата оплати минула чи ні) розмір страхового відшкодування в першу чергу направляється в рахунок сплати несплачених частини страхової премії. Частина страхового відшкодування, що залишилася перераховується в порядку, передбаченому договором.

У матеріалах справи немає доказів сплати позивачем частини страхової премії у розмірі 17672 грн 05 коп., а отже страхове відшкодування розраховується таким чином: 145380 грн 16 коп. вартість відновлюваного ремонту, 20872 грн 50 коп. франшиза, 124507 грн 66 коп. *80% = 99606 грн 13 коп. (п. 13.11.2.2 Договору), 17672 грн 05 коп. несплачена страхова премія, 81934 грн 08 коп. страхове відшкодування згідно умов договору.

Згідно страхового акту №07189/01/920 від 31.03.2020 ТОВ «СГ «ТАС» (приватне), розрахунку суми страхового відшкодування платіжного доручення №90345 від 01.04.2020 «СГ «ТАС» (приватне) виплатила ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 81934 грн 08 коп. (а.с. 15, 123-125).

Окрім цього позивачем було замовлено звіт №76515 про визначення вартості матеріального збитку ТЗ «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , яка становить 319582 грн 14 коп. (а.с. 20-50).

Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу.

Згідно преамбули Закону України «Про страхування» від 07.03.96 N85/96-BP цей Закон регулює відносини у сфері страхування та в пункті 6 ч. 4 ст. 6 Закону відносить страхування наземного транспорту до добровільного страхування.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються згідно вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування» розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування.

Згідно п. 4 ст. 16 Закону України «Про страхування» умови здійснення страхової виплати є обов`язковими (суттєвими) умовами договору страхування.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством».

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту».

Отже, розмір страхового відшкодування має визначатися згідно умов встановлених у договорі страхування, на які погодився страхувальник, підписуючи його.

Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Як було зазначено вище ПАТ СГ «ТАС» здійснило виплату позивачу суму коштів, що сторонами по справі підтверджено.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині доплати страхового відшкодування.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн 00 коп. слід зазначити наступне

За положеннями ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за матеріальну та моральну шкоду згідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України та п. 5 Постанови Пленуму ВСУ України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» юридичною підставою виникнення відповідальності за заподіяну шкоду є склад цивільного правопорушення, тобто протиправна винна поведінка заподіювача шкоди, який включає в себе наступні невідємні елементи: 1) безпосередньо наявність такої шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного звязку між шкодою та протиправним діянням її заподіювача; 4) вині останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню шкоди якщо остання була заподіяна не з її вини.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

У силу ст. 1167 ЦК України передбачено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно положень п. 5. Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №5 від 31.05.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Надані докази і фактичні обставини справи не дають обґрунтованих підстав вважати, що позивачу було завдано моральної шкоди, останійне довів та не надав належні та допустимі докази заподіяння йому такої шкоди, обґрунтованості зазначеного розміру такої шкоди. Тобто відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні у даній частині вимог.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Крім цього позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3. ст. 133 ЦПК України).

За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору та витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування»; Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353, 417 ЦПК України

УХВАЛИВ:

у позовних вимогах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 15.10.2020.