РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року м. Рівне

Справа № 556/1087/17

Провадження № 22-ц/4815/319/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Яременка Володимира Васильовича на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 9 грудня 2019 року в частині стягнення штрафу, як заходу процесуального примусу в складі судді Поровського В.А., проголошену в смт. Володимирець,

в с т а н о в и в:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування правом власності шляхом виселення без наданні іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 грудня 2019 року до представника відповідача адвоката Яременка В.В. були застосовані заходи процесуального примусу шляхом стягнення з нього штрафу в дохід державного бюджету - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1921 грн.

Ухвала мотивована тим, що заявлене адвокатом Яременком В.В. безпідставне клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи між цими ж сторонами не дає можливість суду вирішити спір по суті та затягує судовий розгляд справи. Такі дії були визнані судом як зловживання представником відповідача процесуальними правами.

Не погодившись з ухвалою суду, вважаючи постановленою її з порушенням норм процесуального права адвокат Яременко В.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом норм процесуального права, оскільки адвокат, заявляючи клопотання про зупинення провадження у справі скористався наданими йому ЦПК процесуальними правами.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Застосовуючи до представника відповідача-адвоката Яременка В.В. захід процесуального примусу, суд першої інстанції керувався положеннями ст.44, п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України та дійшов висновку, що дії представника відповідача щодо подання завідомо безпідставного клопотання про зупинення провадження у справі мають характер зловживання процесуальними правами, які призводять до затягування строків розгляду та перешкоджання ухвалення рішення.

Встановлено, що в липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом виселення без наданні іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації.

Як вбачається з виділених матеріалів справи та протоколу судового засідання, 9.12.2019 року представник відповідачки - адвокат Яременко В.В. до початку судового засідання подав клопотання про зупинення провадження у справі та в призначене на цей день судове засідання не з`явився. Суд першої інстанції у задоволенні клопотання відмовив та одночасно розцінив такі дії представника як зловживання процесуальними правами, застосувавши заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ч.2, 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини 2 статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

-подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

- подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

- необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

- укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Отже, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходи процесуального примусу застосовуються з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Частиною 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Відповідно до ч.1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених на учасника судового процесу; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання доказів без поважних причин.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Натомість, матеріали справи не містять відомостей про те, що дії представника ОСОБА_4 свідчать про свідоме зловживання останнім своїми процесуальними правами, які направлені на безпідставне затягування розгляду справи, що суперечить завданню цивільного судочинства.

Як вбачається з протоколу судового засідання, розгляд справи у даній справі не розпочато, у черговий раз у призначене судове засідання на 9.12.2019 року, з`явився представник позивача-адвокат Слободін А.С. та третя особа ОСОБА_5 .

У матеріалах справи відсутні докази про те, що Володимирецьким районним судом була постановлена ухвала про визнання явки відповідачки та або її представника обов`язковою.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що відповідачка та його представник були повідомлені про розгляд справи, суд першої, після вирішення питання про зупинення провадження, мав всі підстави для продовження розгляду справи без їх участі.

Подання адвокатом Яременком В.В. 9.12.2019року клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення суду у справі №556/2064/19 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про поділ майна, не свідчить про свідоме зловживання представником своїми процесуальними правами, які направлені на безпідставне затягування розгляду справи, оскільки кожна сторона у справі наділена правом заявляти клопотання, що стосуються розгляду справи та, з урахування того, що клопотання про зупинення провадження у справі було заявлено на стадії клопотань, то суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку, що такі процесуальні дії є зловживанням. Тому його апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду від 09 грудня 2019 року скасуванню.

Питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

п о с та н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Яременка Володимира Васильовича задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 грудня 2019 року скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 10 березня 2020 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.