Справа № 142/61/20
Провадження № 2-з/142/12/20
У Х В А Л А

іменем України

06 березня 2020 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А.,

за участі секретаря судового засідання Яворської О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2020 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. У вказаній позовній заяві позивач просить суд розділити належний йому та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності автомобіль Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску, VIN- НОМЕР_2 , виділивши йому його в приватну власність та виплативши ОСОБА_3 з депозитного рахунку 74490 гривень, які він зобов`язується перерахувати на депозитний рахунок суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2020 року її було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.

Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено провести в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 06 березня 2020 року на 10 годину 00 хвилин.

12 лютого 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. У вказаній заяві позивач просить суд накласти арешт на автомобіль Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску, VIN- НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12 лютого 2020 року дану заяву було передано судді Гринишиній А. А. та, ознайомившись з поданою заявою про забезпечення позову, розгляд вирішено провести 6 березня 2020 року з викликом сторін.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лукавський А.В. змінили вимоги заяви та просили забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження автомобіля Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску, VIN- НОМЕР_2 , а також реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності на зазначений автомобіль.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат Ломаченський В.П. не заперечували проти такого виду забезпечення позову.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, заслухавши сторони, судом з`ясовано, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 9 січня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано. Під час шлюбу сторонами був придбаний автомобіль Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску, VIN- НОМЕР_2 , який зареєстрували на ОСОБА_3 .

Посилаючись на докази, додані до позовної заяви, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Як передбачено ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі відчуження відповідачем ОСОБА_3 рухомого майна та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження майна.

Застосування накладення заборони відчуження майна, як захід забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Крім цього, даний вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що, на час вирішення заяви про забезпечення позову, суд не має будь-яких відомостей про існування визначених ч. 3 ст.154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 4,43,49,51, 149-153, 189,258,260ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження автомобіля, а саме заборонити Територіальному сервісному центру № 0544 Регіонального сервісного центру МВС в Вінницькій області знімати з реєстрації легковий автомобіль Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску, VIN- НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , а також реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності на зазначений автомобіль.

Копію ухвали направити для виконання до Територіального сервісного центру № 0544 Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області .

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: