Справа № 716/937/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.11.2020 м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Стрільця Я.С.
за участю секретаря судових засідань - Климус Г.В.,
представника позивачки - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , від імені якої діє представник - ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелений гай» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, -
Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ТОВ «Зелений гай» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку.
В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням 17 сесії XXIII скликання Васловівської сільської ради від 25.06.2001 їй передано у приватну власність земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,91 га, яка розташована на території Васловівської сільської ради.
Вказана земельна ділянка складається із трьох ділянок, а саме: ділянка № НОМЕР_1 площею 0,60 га, ділянка № НОМЕР_2 площею 0,62 га та ділянка № НОМЕР_3 площею 0,69 га, що підтверджується планом зовнішніх меж земельної ділянки, відображеним в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 013679 від 23.04.2002, зареєстрований Васловівською сільською радою в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 90.
З метою присвоєння згаданим земельним ділянкам кадастрового номеру позивачка звернулася у відповідну організацію із землеустрою для виготовлення технічної документації щодо встановлення меж ділянки в натурі та звернулась із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру.
В зв`язку із вказаним, оскільки відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 порушується право приватної власності позивачки на земельну ділянку, шляхом накладення на неї частини їх земельних ділянок, просить право власності відповідачів на такі ділянки скасувати.
Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав вказаних в позовній заяві, просив їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином - судовими повістками, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутності чи перенесення судового засідання від них не надходило. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив.
Представник третьої особи без самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелений гай» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи перенесення судового засідання від нього не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи викладене, справу, зі згоди представника позивачка, розглянуто без участі відповідачі та третьої особи, в порядку заочного розгляду.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду наступного.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, врахувавши заяву відповідача, який визнав позов, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях
При цьому, закріплений у статті 12 ЦПК України, принцип змагальності зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
З врахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні.
Вказане узгоджується із правовими позиціями викладеними в Постановах ВСУ від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14 та від 17 грудня 2014 року у справі № 6-137цс14.
Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що рішенням 17 сесії XXIII скликання Васловівської сільської ради від 25.06.2001 їй передано у приватну власність земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,91 га, яка розташована на території Васловіської сільської ради (а.с. 10).
Вказана земельна ділянка складається із трьох ділянок, а саме: ділянка № НОМЕР_1 площею 0,60 га, ділянка № НОМЕР_2 площею 0,62 га та ділянка № НОМЕР_3 площею 0,69 га, що підтверджується планом зовнішніх меж земельної ділянки, відображеним в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 013679 від 23.04.2002р., зареєстрований Васловівською сільською радою в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 90 (а.с. 7).
Належність позивачці вищезгаданих земельних ділянок також підтверджується копією архівного витягу з додатку до рішення 22 сесії ХХІV скликання Васловівської сільської ради від 05.05.2005.
Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
Тобто, наявність в позивачки державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 22.04.2002р., навіть за відсутності кадастрового номера ділянки, свідчить про те, що остання сформована і ОСОБА_2 є її законним титульним власником.
З метою присвоєння згаданим земельним ділянкам позивачка звернулася до ПП «ОСОБА_5» з метою виготовлення технічної документації щодо встановлення меж ділянки в натурі, присвоєння земельним ділянкам кадастрового номеру та внесення відомостей до Державного земельного кадастру.
Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Належність відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згаданих земельних ділянок також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 20, 23).
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Відповідно частин 1, 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.
В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до частин 2, 5 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.
З наведеного слід зробити висновок, що відповідачками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 порушується право приватної власності позивачки на земельну ділянку, шляхом накладення на неї частини їх земельних ділянок, а тому право власності відповідачів на такі ділянки підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, а також те, що факт накладення земельних ділянок відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку позивача встановлено та підтверджено належними доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, з відповідачів належить стягнути в рівних частинах судові витрати, понесені позивачкою за сплату судового збору.
На підставі викладеного, ст.ст. 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 21, 391, 393 ЦК України, ст.ст. 152, 155, 158 ЗК України, керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 235, 259, 263 - 265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Визнати незаконним та скасувати розпорядження Заставнівської районної державної адміністрації №590р від 07.10.2008 в частині затвердження технічної документації по виділенню в натурі (на місцевості) та надання у власність ОСОБА_3 земельної частки (паю), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,03 га.
Визнати незаконним та скасувати розпорядження Заставнівської районної державної адміністрації №542р від 25.11.2009 в частині надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 1,01 га (рілля), згідно переоформленого сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ЧВ №0042761 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Васловівської сільської ради.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 11.10.2004 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 15.04.2015 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3363,20 (трьох тисяч трьохсот шістдесяти трьох) гривень 20 копійок, а саме по 1681,60 (одній тисячі шістсот вісімдесяти одній) гривні 60 копійок з кожної.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
Повне найменування учасників процесу:
Позивачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: с. Васловівці Заставнівського району Чернівецької області;
Відповідачка 1: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 11.10.2004, місце реєстрації: с. Васловівці Заставнівського району Чернівецької області;
Відповідачка 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 15.04.2015, місце реєстрації: с. Васловівці Заставнівського району Чернівецької області
Повний рішення виготовлено 04.12.2020.
Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ