Справа № 953/1292/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2020 року Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Зуб Г.А.,
за участю секретаря Черниш О.М.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
27.01.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати виконавчий напис від 13.12.2019 року вчинений ПН КМНО Михайленко С.А. за реєстр. в реєстрі за №2761- таким, що не підлягає виконанню, та стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача.
Представником відповідача АТ «Альфа-Банк» спрямовано до суду відзив на вказану позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що станом на дату подачі позову існує заборгованість за кредитом, яка не погашена, а тому банк був вимушений обрати примусовий спосіб погашення заборгованості за договором кредиту. На момент вчинення виконавчого напису ПН КМНО Михайленко С.А. позивач жодним чином не ставив під сумнів безспірність вимог АТ «Альфа-Банк», а саме не було направлено ним будь-яких заперечень з приводу правомірності чи неправомірності розрахунку боргових зобов`язань, не існувало будь-яких судових оскаржень діючого кредитного договору. Вчинений виконавчий напис повністю відповідає змісту наданих кредитором (стягувачем) документів, у тому числі в частині розміру грошової суми боргу. Норми чинного законодавства не встановлюють обов`язок нотаріуса узгоджувати суму заборгованості з іпотекодавцем. Приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відповідачем в підтвердження наявності заборгованості було подано оригінали кредитного та іпотечного договорів, вимогу про усунення порушення забезпеченою іпотекою зобов`язання за кредитним договором, відомості про розмір заборгованості за кредитним договором документи, які визначені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також те, що позивач жодних заперечень на вимогу банку не подавав, виконавчий напис було вчинено нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту отримання позивачем вимоги, яка залишилась ним невиконаною, а тому правових підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню немає. У вказаному відзиві представник відповідача просить поновити пропушений строк на його подання, посилаючись на те, що для його підготовки необхідно було витребувати кредитну справу з головного офісу. Враховуючи, наведені обставини, суд вважає за можливе поновити представнику АТ «Альфа-Банк» строк для подачі вказаного відзиву.
Позивачем надано відповідь на відзив, в якому він просить поновити строк на його подання у зв`язку з карантинними обмеженнями, та задовольнити позов повністю посилаючись на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2020 року в задоволенні вимог АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення відмовлено, та зобов`язання щодо сплати суми кредитних коштів, відсотків, пені виконані позивачем, що припиняє право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. А тому, зобов`язання позивача перед банком за кредитним договором повністю виконані, у зв`язку з чим договір іпотеки є таким, що припинив свою дію. Суд вважає за можливе поновити позивачу строк на подання відповіді у зв`язку з набуттям чинності 02.04.2020 року Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року.
Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку. Від представника позивача адвоката Петренко О.В. надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, та просила його задовольнити.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників судового розгляду, та за наявними в справі доказами.
27.01.2020 року вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А.
Ухвалою судді від 03.02.2020 року прийнято до розгляду вказану заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.
10.02.2020 року позивач також звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по вказаній справі, яка розподілена судді Зуб Г.А.
Ухвалою суду від 12.02.2020 року заяву про забезпечення позову задоволено, та зупинено стягнення за ВП №60984243 на підставі оскаржуваного виконавчого напису, вчиненого 13.12.2019 року ПН КМНО Михайленко С.А. за реєстр. №2761.
Ухвалою суду від 21.10.2020 року закрито підготовче провадження по вказаній справі, та справу призначено до судового розгляду по суті.
ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого на даний час є АТ «Альфа-Банк», належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши позивачу кредит у визначеному розмірі, відповідач належним чином зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2020 року, в задоволенні позову АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей по Київському району ДССД ХМР про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення відмовлено. Вказаним судовим рішенням встановлено, що з 03.10.2019 року зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту №825МІ1 від 27.06.2013 року щодо сплати суми кредитних коштів, відсотків, пенею виконані. Вказані обставини не спростовані відповідачем в повному обсязі.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 року, яке набуло законної сили 30.09.2020 року, визнано припиненим іпотечний договір №825МІ1-ЗАСТ, посвідчений 27.06.2013 року ПН ХМНО Хаславською К.В. за реєстр. в реєстрі за №1685, що укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», знято заборону відчуження з предмету іпотеки, та вирішено питання про розподіл судових витрат.

13 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. вчинено виконавчий напис за реєстр. №2761 про звернення стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 64,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (предмет іпотеки). Власником предмета іпотеки є ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі Іпотечного договору №825МІ1-ЗАСТ, посвідченого 27.06.2013 року ПН ХМНО Хаславською К.В. було передано в іпотеку в забезпечення зобов`язань по Договору кредиту №825МІ1 на придбання житла на вторинному ринку від 27.06.2013 року, кредитором за яким є АТ «Альфа-Банк», що є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». Строк платежу за договором настав. Позичальником по кредитному договору є ОСОБА_1 за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмету іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги стягувача в розмірі заборгованості, що виникла в наслідок невиконання/неналежного виконання позичальником умов кредитного договору за період з 19.06.2016 року по 18.06.2019 року, а саме: строкова заборгованість 58309,81 грн., строкова заборгованість по нарахованих відсотках 210,82 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках 50007,06 грн. Загальна сума заборгованості становить 108527,69 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Плата за вчинення нотаріальних дій (сума державного мита, яке сплачує стягувач за вчинення виконавчого напису) становить 1400 грн. 00 коп.

Вказаний виконавчий напис відповідачем було пред`явлено для примусового виконання приватному виконавцеві виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., за яким було відкрито виконавче провадження ВП №60984243.

Позивач, дізнавшись про існування вказаного виконавчого напису нотаріуса звернувся до суду за захистом свого права.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, якою керувався нотаріус.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування,

адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц міститься висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставне майно засвідчує такі зміни.

У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 Велика Палата Верховного Суду виклала висновок про те, що право кредитора нараховувати проценти, штрафні санкції, комісію та пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо дострокового стягнення суми кредиту, нарахованих процентів і штрафних санкцій свідчить про відсутність підстав для подальшого нарахування процентів за користування кредитними

коштами, штрафних санкцій і встановлених договором комісії та пені, оскільки строк кредитування закінчився.

Отже, строк дії кредитного договору закінчився 18.10.2017року, звернення банку до Київського районного суду м. Харкова з позовом до позивача та поручителя про стягнення заборгованості станом на 16.09.2016 року за вказаним кредитним договором, свідчить про те, що кредитор використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, яка була виплачена позивачем в повному обсязі, а оспорюваним виконавчим написом заявлена заборгованість за період з 19.06.2016 року по 18.06.2019 року, тобто після дострокового повернення усієї суми кредиту, та сплачених відсотків, пені.

Вищезазначене свідчить про те, що наявна заборгованість не є безспірною, та сам іпотечний договір визнаний припиненим, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову про визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Так, як вбачається з позовної заяви позивачем було заявлено вимогу про компенсацію судових витрат на правничу допомогу орієнтовно у сумі 7000 гривень. Представник позивача у поданій до суду заяві повідомила, що вказані докази будуть надані до суду відповідно до ч.8 ст. ст.. 141 ЦПК України, тобто протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Враховуючи те, що на момент ухвалення рішення, будь-яких доказів понесення позивачем вказаних витрат не містять, та повідомлено про їх надання до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, тому у вказаній частині позову суд відмовляє на даний час, що не позбавляє позивача звернутись до суду з відповідним клопотанням в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача АТ «Альфа-Банк» на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12, 76, 141, 263-265, 306 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис від 13 грудня 2019 року за реєстровим №2761, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. по зверненню стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 64,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , місцеперебування: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 .

Відповідач акціонерне товариство «Альфа-Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, .

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема, буд. 11.

Третя особа приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, місцезнаходження: м. Харків, вул. Молочна, буд. 18, к. 25.

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2020 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ