КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4226/20
Провадження № 2/552/1365/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.12.2020 року м. Полтава
Київський районний суд м. Полтави в складі судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Рибальченко О.П., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повістка про виклик повернулася без вручення за закінчення строку зберігання. Відповідно до довідки від 16.11.2020 року на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Полтави розміщено повідомлення про виклик відповідача в судове засідання. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.
Відповідно до ухвали від 10.09.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження.
Суд дослідивши матеріали справи прийшов до таких висновків.
30.05.2020 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за кермом KIA CEED, НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Харчовиків 6 потрапила у вибоїну, яка була залита водою та без будь яких огороджень, без встановлення дорожніх знаків про проведення ремонтних робіт внаслідок чого автомобіль зазнав пошкоджень та не міг далі продовжувати рух.
Згідно листа виконавчого комітету Управління житлово комунального господарства Полтавської міської ради від 15.07.2020 балансоутримувачем вулиць в м.Полтава є комунальне підприємство «Полтавська міська шляхово експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради.
11.06.2020 року інспектором УПП в Полтавській області Гордійчук Максимом Віталійовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №410049 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст. 140 КУпАП згідно якого 30.05.2020 о 11 год. 55 хв. в м.Полтава по вул. Харчовиків 6 будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан не вжив заходи щодо ліквідації вибоїни по вул. Харчовиків 6 м. Полтава внаслідок чого автомобіль KIA CEED, НОМЕР_1 потрапив у ДТП.
Згідно акту обстеження ділянки вулично шляхової мережі від 30.05.2020 під час обстеження встановлено, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» за такими показниками: покриття проїзної частини має вибоїну розміром 39,5 х 6,9 м, глибиною 28,5 см., відсутність огородження місць проведення дорожніх робіт. Експлуатаційний стан технічних засобів організації дорожнього руху не відповідає вимогам ДСТУ 4100:2014 та ДСТУ 3308-96, відсутній дорожній знак 1.12 «Вибоїна».
Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.
Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.
Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;
Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.
Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Згідно квитанції №083109 від 30.05.2020 ФОП ОСОБА_3 вартість послуг евакуатора становить 700 грн.
Згідно квитанції №020620 від 01.06.2020 вартість послуг судового експерта становить 3442 грн.
Отже, оскільки позивачу було завдано матеріальної шкоди внаслідок бездіяльності посадових осіб Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради, розмір якої підтверджено квитанціями, які містяться в матеріалах справи, позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, інших цивільних прав. Відповідно до п.9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.
Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).
Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Так рішенням від 27.07.2004 р. по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.
Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.
В ході розгляду справи встановлено, що позивач зазнала душевних страждань у зв`язку із пошкодженням її автомобіля, була позбавлена автомобіля, який вона використовує у повсякденному житті, а також наявність страху в подальшому керувати транспортним засобом.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій.
Отже, поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.
Як вбачається із суті позовних вимог позивач є фізичною особою підприємцем та на автомобілі здійснює доставку квітів, через те, що потратила у вибоїну була вимушена залишитись вдома та протягом тижня поки здійснювався ремонт автомобіля не могла заробляти грошові кошти, а отже просила відшкодувати завдану їй шкоду у вигляді недотриманого прибутку у зв`язку з тим, що позивач була позбавлення можливості використовувати автомобіль, для провадження своєї підприємницької діяльності.
Ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На виконання вимог ст.81 ЦПК України, позивачем не доведено факт завдання їй матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди, не надано розрахунок збитків, які вона не отримала через пошкодження автомобіля. Таким чином, позов в частині стягнення упущеної вимоги не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір в сумі 1147,77 гривень, який сплачено при подачі позову підлягає до стягнення з відповідача.
Керуючись ст. 114, 265,280 ЦПК України, ст. 1166,1167 ЦК України суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Комунальне підприємство «Полтавська міська шляхово експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради (юридична адреса м.Полтава, пров. Гончарова 17, ).

Повний текст заочного рішення складений та підписаний 10.12.2020 року.

Суддя О.К. Миронець