Постанова

Іменем України

26 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 686/21411/17

провадження № 61-12357св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Грідін Сергій Олександрович, державний реєстратор Хмельницького бюро технічної інвентаризації Голота Людмила Олексіївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2018 року, ухвалене в складі судді Козак О. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 червня 2019 року, прийняту в складі колегії суддів: Костенка А. М., Грох Л. М., Спірідонової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Грідіна С. О., державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Голоти Л. О. про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації.

Позовна мотивований тим, що рішенням Хмельницького міськвиконкому від 27 червня 1996 року № 1001 «Про приватизацію земельних ділянок» ОСОБА_1 надано у приватну власність земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку загальною площею 0,10 га, розташовану по АДРЕСА_1 та 04 березня 1997 року виконкомом Хмельницької міської ради видано державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку серії 11-ХМ № 027866.

04 вересня 2014 року він звернувся до Управління Держземагенства у Хмельницькому районі із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо його земельної ділянки. 04 вересня 2014 року рішенням державного кадастрового реєстратора за № РВ 014 йому відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Підставою відмови стало знаходження в межах його земельної ділянки іншої земельної ділянки або її частини, оскільки присутні перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером :26:006:0128, розробником технічної документації на яку від 18 лютого 2014 року є

ПМП «Милосердя», площа співпадає на 45,4623%.

Вказував, що власником земельної ділянки, із зазначеним кадастровим номером, є ОСОБА_2 , який отримав земельну ділянку площею 0,10га із земель житлової та громадської забудови по

АДРЕСА_2 у власність згідно рішення Виконкому Хмельницької міської ради від 27 лютого 1997 року № 1439, що підтверджується державним актом на право приватної власності IV-ХМ № 047425

від 26 березня 1997 року, який зареєстрований реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області за індексним номером 11306046 від 28 лютого 2014 року та якому присвоєно реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Зазначав, що в 2016 році він звертався до суду з позовом про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності

ОСОБА_2 на земельну ділянку у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ХМ № 027866 від 26 березня 1997 року, реєстраційний номер 01; скасування державної реєстрації за ОСОБА_2 незавершеного будівництва об`єкта житлової нерухомості готовністю 21% по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 01, що проведено реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 12 лютого 2015 року, та знесення вказаного об`єкту.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09 червня 2016 року по справі № 686/7472/16-ц за його позовом, ОСОБА_2 заборонено проводити будівництво на земельній ділянці по

АДРЕСА_1 , а ухвалою від 22 червня 2016 року заборонено проводити будівельні роботи по АДРЕСА_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 05 травня 2017 року його позов було задоволено частково, скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об`єкт незавершеного будівництва, прийнято рішення про знесення об`єкта незавершеного будівництва, оскільки даний об`єкт знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Рішення суду набрало законної сили.

Однак 07 липня 2017 року за вимогою ОСОБА_2 державний реєстратор за індексним номером №91423692 провів реєстрацію змін щодо об`єкту незавершеного будівництва на процент готовності 78%.

07 жовтня 2017 року ОСОБА_2 уклав договори дарування, відповідно до яких подарував своєму синові земельну ділянки, розташовану по

АДРЕСА_2 та недобудований житловий будинок, реєстрацію яких скасовано рішенням суду від 05 травня 2017 року. Договори дарування посвідчені приватним нотаріусом Грідіним С. О. та зареєстровані в реєстрах за № 1668 та за № 1669.

Оскаржувані договори укладено на підставі того, що управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, яке було стороною по даній справі, своєчасно не виконало рішення суду та не внесло у відповідний реєстр відомості щодо скасування права власності за ОСОБА_2 .

Зазначав, що в оспорюваних договорах дарування відповідач засвідчує, що згаданий житловий будинок і земельна ділянка до цього часу нікому іншому не продані, не подаровані, не обміняні, вільні від будь-яких обмежень щодо використання його за цільовим призначенням, а також прав на них треті особи, як в Україні так і за її межами не мають.

Вважав, що ОСОБА_2 порушив діюче законодавство і, зокрема, вимоги статей 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки договори дарування суперечать актам цивільного законодавства і, зокрема, статті 18 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) в якій зазначено, що рішення що набрали законної сили обов`язкові для всіх, і підлягають виконанню на всій території України, а також порушують статтю 129 Конституції України.

За таких обставин просив суд:

визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 , 07 жовтня 2017 року, укладений та посвідчений приватним нотаріусом Грідіним С. О., який зареєстрований в реєстрі за № 1669;

визнати недійсним договір дарування недобудованого житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , укладений та посвідчений 07 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Грідіним С. О. та зареєстрований за № 1668;

скасувати державну реєстрацію незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, готовністю 78%, розташованого по АДРЕСА_2 , зареєстрованого за реєстраційним номером 01 від 07 липня 2017 року за індексним номером 91423691, проведену державним реєстратором Хмельницького БТІ Голотою Л. О.;

скасувати державну реєстрацію незавершеного будівництва, індексний номер 37458291 від 07 жовтня 2017 року, проведену приватним нотаріусом Грідіним С. О. за ОСОБА_3 ;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки індексний номер 37457907 від 07 жовтня 2017 року, проведену приватним нотаріусом Грідіним С. О. за ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 22 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки по АДРЕСА_2 від 07 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Грідіним С. О., який зареєстрований у реєстрі за № 1669.

Визнано недійсним договір дарування недобудованого житлового будинку по АДРЕСА_2 від 07 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Грідіним С. О., який зареєстрований за № 1668.

Скасовано державну реєстрацію незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, готовністю 78 % по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 01 від 07 липня 2017 року (індексний номер 91423691), проведену державним реєстратором Хмельницького БТІ Голотою Л. О.

Скасовано державну реєстрацію незавершеного будівництва, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 37458291

від 07 жовтня 2017 року, проведену приватним нотаріусом Грідіним С. О. за ОСОБА_3 .

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 37457907

від 07 жовтня 2017 року, проведену приватним нотаріусом Грідіним С. О. за ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Грідіна С. О., державного реєстратора Хмельницького БТІ Голоти Л. О. на користь

ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 880 грн з кожного.

Задовольняючи позов в частині визнання недійсним договору дарування недобудованого житлового будинку, суд першої інстанції виходив з того, що

на час внесення змін до записів Держаного реєстру прав нерухомості

07 липня 2017 року за заявою ОСОБА_2 державним реєстратором Хмельницького БТІ Глолотою Л. О. щодо загального відсотку готовності незавершеного будівництва, житлового будинку, об`єкта житлової нерухомості по АДРЕСА_2 , існувало рішення суду, яким скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_2 незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, готовністю 21 % по АДРЕСА_2 . Згідно вказаного рішення суду, державна реєстрація, як земельної ділянки так і незавершеного будівництва, були проведені з порушенням вимог законодавства, на основі технічної документації, яка не відповідає державному акту про право власності на земельну ділянку, вказані рішення є недійсними та підлягають скасуванню.

Задовольняючи позов в частині визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення договору дарування земельної ділянки, рішенням суду було скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку у відповідності до державного акту про право приватної власності на землю серія ІV-ХМ № 047425, виданого 26 березня 1997 року (кадастровий номер :26:006:0128), реєстраційний номер 01, що проведена Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на підставі рішення реєстратора від 28 лютого 2014 року № 11306046, та існували обтяження щодо її використання

Суд вважав, що вказані договори дарування від 07 жовтня 2017 року суперечать вимогам статей 203, 215 ЦК України.

Вимоги про скасування державної реєстрації незавершеного будівництва та земельної ділянки суд задовольнив, як похідні вимоги.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 22 жовтня 2018 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що після набрання законної сили рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2017 року

ОСОБА_2 , скориставшись тим, що на виконання рішення суду відповідні зміни в реєстр внесені не були, в порушення вимог статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України, з метою уникнути виконання вищевказаного судового рішення, достеменно знаючи, що його право власності на земельну ділянку та об`єкт незавершеного будівництва - житлової нерухомості, по АДРЕСА_2 , який підлягає знесенню, - скасовано, і він при наявності вказаного судового рішення не має право відчужувати дані об`єкти нерухомості, уклав оспорювані договори дарування даного нерухомого майна зі своїм сином ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі дії відповідача призвели до того, що після зміни власника земельної ділянки та об`єкту незавершеного будівництва навіть виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05 травня 2017 року не може поновити права позивача на володіння та користування належною йому земельною ділянкою, унеможливлює виконання рішення суду в частині знесення об`єкту незавершеного будівництва. Вважав, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не суперечить засадам цивільного судочинства та є належним та достатнім для відновлення його прав.

При цьому суд апеляційної інстанції врахував, що відповідачу було відомо про існування рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2017 року та ухвал про застосування обмеження використання земельної ділянки; а згідно частини другої статті 13

ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утриматися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Також суд дійшов висновку, що на цій підставі підлягають задоволенню похідні вимоги про скасування державної реєстрації незавершеного будівництва та земельної ділянки.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги статті 79-1 ЗК України, не встановив меж та межових знаків, суд апеляційної інстанції зазначив, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 травня 2017 року у цивільній справі № 686/7472/16, яке набрало законної сили, встановлено, що має місце порушення меж землекористування, накладення земельної ділянки ОСОБА_2 , кадастровий номер :26:006:0128 на земельну ділянку ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 та порушення меж його земельної ділянки. Суд дійшов висновку, що вказані обставини, відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню при вирішенні даної справи.

Доводи відповідача щодо необхідності відмови в задоволенні позову на тій підставі, що рішення суду від 05 травня 2017 року не було виконано в частині скасування за ним державної реєстрації права власності на нерухоме майно, суд апеляційної інстанції спростував, пославшись на положення статті 124 Конституції України якою визначено принцип обов`язковості судових рішень, зокрема, і для фізичних осіб вказавши відповідачу на безпідставність таких вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 червня 2019 року, закрити провадження у справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали оцінку всім зібраним доказам, не врахували, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2016 року у справі № 689/19215/14-ц, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 у порушення вимог статті 79-1 ЗК України не встановив меж в натурі та межових знаків, натомість земельна ділянка ОСОБА_2 на час укладення договору була сформована і зареєстрована.

Судом було допущено помилки при зазначенні кадастрового номеру земельної ділянки та номеру об`єкта нерухомого майна, а у державного реєстратора не було законних підстав для відмови у державній реєстрації.

Вважав помилковим посилання судів попередніх інстанцій на те, що реєстрація змін записів у Державному реєстрі речових права на нерухоме майна щодо загального відсотку готовності незавершеного будівництва на 78% готовності на підставі його заяви від 07 липня 2017 року відбулася після набрання рішення законної сили.

Вказував, що при укладенні оскаржуваних договорів дарування були дотриманні вимоги, передбачені частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 203 ЦК України, а томі відсутні підстави для визнання їх недійсними.

Короткий зміст відзиву, поданого на касаційну скаргу

У жовтні 2019 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, скасувавши рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 червня 2019 року.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано її матеріали з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

У вересні 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Хмельницького міськвиконкому від 27 червня 1996 року № 1001 «Про приватизацію земельних ділянок» ОСОБА_1 надано у приватну власність земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку загальною площею 0,10 га, розташовану по

АДРЕСА_1 .

04 березня 1997 року Виконкомом Хмельницької міської ради ОСОБА_1 видано державний акт на право приватної власності на землю серії 11-ХМ № 027866 на земельну ділянку, розміщену на території Хмельницької міської ради по АДРЕСА_1 площею 0,10 га.

04 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Дерземагенства (Управління Держгеокадастру) у Хмельницькому районі Хмельницької області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо його земельної ділянки з метою присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру.

04 вересня 2014 року державний кадастровий реєстратор своїм рішення № РВ-014 відмовив ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав знаходження в межах його земельної ділянки іншої земельної ділянки або її частини (присутні перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером :26:006:0128, розробником технічної документації від 18 лютого 2014 року на яку є приватне мале підприємство «Милосердя» (далі - МП «Милосердя»), площа співпадає на 45, 4623%), а власником земельної ділянки кадастровий номер :26:006:0128 є відповідач ОСОБА_2 .

Згідно рішення Виконкому Хмельницької міської ради від 27 лютого

1997 року № 1439 ОСОБА_2 отримав земельну ділянку площею 0,10 га із земель житлової та громадської забудови по

АДРЕСА_2 у власність.

На підставі державного акта на право приватної власності IV-ХМ 047425

від 26 березня 1997 року, реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області за індексним номером 11306046 від 28 лютого 2014 року, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку та присвоєно реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 132/17-22 від 16 лютого 2017 року, проведеної в межах розгляду цивільної справи

№ 686/7472/16 встановлено що фактичний порядок користування земельною ділянкою ОСОБА_2 правовстановлюючим документам, зокрема, державним актом про право приватної власності на землю серія ІV-ХМ № 047425, виданого 26 березня 1997 року, не відповідає, також встановлено що має місце порушення меж землекористування, накладення земельної ділянки ОСОБА_2 , кадастровий номер :26:006:0128 на земельну ділянку ОСОБА_1 , розташованої по АДРЕСА_1 , на земельну ділянку ОСОБА_4 , розташовану по АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_4 , порушення меж земельних ділянок.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області

від 25 липня 2017 року, по цивільній справі № 686/7472/16 скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку у відповідності до Державного акту про право приватної власності на землю серія ІV-ХМ № 047425, виданого 26 березня 1997 року, реєстраційний номер 01, що проведена Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на підставі рішення реєстратора від 28 лютого 2014 року № 11306046; скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_2 незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, готовністю 21%, розташованого по

АДРЕСА_2 , що проведена Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на підставі рішення реєстратора від 12 лютого 2015 року № 19293451; ухвалено знести об`єкт незавершеного будівництва, розташований на земельній ділянці по

АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 травня 2017 року встановлено, що присвоєння кадастрового номеру та державна реєстрація земельної ділянки за ОСОБА_2 проведені не у відповідності до державного акту. Державна реєстрація як земельної ділянки так і незавершеного будівництва проведені з порушенням вимог законодавства, на основі технічної документації, яка не відповідає державному акту про право власності на земельну ділянку, фактичне розташування земельної ділянки ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :26:006:0128 адресі та конфігурації відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серія ІV-ХМ № 047425, виданого 26 березня 1997 року не відповідає. ОСОБА_2 розпочав будівництво не на своїй земельній ділянці, тому об`єкт незавершеного будівництва підлягає знесенню.

Встановлено, що в межах цивільної справи № 686/7472/16-ц було вжито заходи забезпечення позову, а саме: постановлено ухвали суду, якими було заборонено ОСОБА_2 проводити будівельні роботи на об`єкті будівництва, що розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1

та земельній ділянці по АДРЕСА_2 .

Після постановлення ухвал ОСОБА_2 продовжив будівельні роботи і збільшив відсоток готовності незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості по АДРЕСА_2 до 78%.

Державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації Голотою Л. О. за заявою ОСОБА_2 від 07 липня 2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості щодо загального відсотку готовності незавершеного будівництва, житлового будинку, об`єкта житлової нерухомості по

АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) - 78%.

07 жовтня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали нотаріально посвідчений договір дарування, згідно якого ОСОБА_2 як дарувальник передав, а ОСОБА_3 як обдарований прийняв у дар належне дарувальнику незавершене будівництво житлового будинку готовністю 78%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки: :26:006:0128.

07 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Грідіним С.О., на підставі вказаного договору дарування, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37458291, згідно якого внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на незавершене будівництво житлового будинку, що в АДРЕСА_2 .

07 жовтня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали нотаріально посвідчений договір дарування, згідно якого ОСОБА_2 як дарувальник передав, а ОСОБА_3 як обдарований прийняв у дар належну дарувальнику на підставі державного акта серії IV-ХМ №047425 на право приватної власності на землю, виданого Хмельницьким міськвиконкомом 26 березня 1997 року, земельну ділянку кадастровий номер :26:006:0128, площею 0,1000га, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку.

07 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Грідіним С. О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37457907, згідно якого внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, що у АДРЕСА_2 , кадастровий номер :26:006:0128.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) (тут і надалі по тексту у редакції Кодексу, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Мотиви з яких виходив Верховний Суд

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду відповідають.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частинами першою, другою статті 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня

2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною другою статті 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до статті 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої та другою статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з пунктом "д" частини першої статті 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Пунктом "г" частини першої статті 91 ЗК України передбачено, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до частин другої-третьої статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Згідно з частинами першою та другою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 травня 2017 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13 листопада 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області

від 25 липня 2017 року, по цивільній справі № 686/7472/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПМП «Милосердя», виконавчого комітету Хмельницької міської ради, управління Держгеокадастру у Хмельницького районі, управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, треті особи: Хмельницька філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку у відповідності до державного акту про право приватної власності на землю серія ІV-ХМ № 047425, виданого

26 березня 1997 року (кадастровий номер :26:006:0128), скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_2 незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, готовністю 21% по

АДРЕСА_2 та ухвалено знести об`єкт незавершеного будівництва, розташований на земельній ділянці по

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Даним рішенням було встановлено, що присвоєння кадастрового номеру та державна реєстрація земельної ділянки за ОСОБА_2 проведені не у відповідності до державного акту та на підставі технічної документації, яка не відповідає Державному акту про право власності на земельну ділянку. При цьому в межах цивільної справи № 686/7472/16-ц судом за заявою позивача було вжито заходи забезпечення позову, а саме заборонено ОСОБА_2 проводити будівельні роботи на об`єкті будівництва, що розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 та земельній ділянці по АДРЕСА_2 .

За таких обставин, апеляційний суд при визнанні недійсними оскаржуваних договорів дарування обґрунтовано врахував, як преюдиційне, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05 травня 2017 року.

Колегія суддів також враховує, що добросовісність належить до загальних засад цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) та являє собою певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Зважаючи на обізнаність із наявними в справі № 686/7472/16-ц ухвалами про забезпечення позову та рішенням суду, які набрали законної сили, дії ОСОБА_2 пов`язані із поданням заяви від 07 липня 2017 року щодо внесення змін до реєстрації прав на об`єкт незавершеного будівництва та укладення 07 жовтня 2017 року договорів дарування спірних земельної ділянки та об`єкта незавершеного будівництва не є добросовісними.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що суди попередніх інстанцій не надали оцінку такому доказу, як рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2016 року в справі № 686/19215/14-ц, підлягають відхиленню, оскільки відмовляючи в задоволенні вимог

ОСОБА_1 про скасування запису з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, якій присвоєний кадастровий номер :26:006:0128 та вилучення відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку, суд виходив, зокрема, із того, що позовна вимога щодо вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права власності на земельну ділянку сама по собі не є належним способом захисту прав позивача.

Врахувавши висновки суду в справі № 686/19215/14-ц, ОСОБА_1 у квітні 2016 року подав позов до ОСОБА_2 , ПМП «Милосердя», виконавчого комітету Хмельницької міської ради, управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, управління Держгеокадастру у Хмельницького районі про визнання права власності, визнання недійсною державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії, знесення самовільного будівництва (справа № 686/7472/16).

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій по суті вирішення спору та не дають підстав вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального права або допущено порушення норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та переважно зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі, що відповідно до статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 22 жовтня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 06 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович