Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/50/20
Провадження № 2/382/330/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2020 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Яготин справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

Позивачка в особі представника позивача ОСОБА_2 , звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка та відповідачка по справі є спадкоємцями першої черги за законом майна померлої матері.

В передбачений ст. 1270 ЦК України вона звернулася до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття, а відповідачка - подала заяву про відмову від прийняття спадщини.

Так, згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 серпня 2017 року за нею було визнано право власності на частину спадкового майна померлої ОСОБА_4 , зокрема на земельну ділянку площею 1,7 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області. Однак, на даний час їй стало відомо про наявність іншого спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 зокрема, житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Разом з тим, одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок позивачка у нотаріуса не може, оскільки правовстановлюючі документи на дане майно у неї відсутні. Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Так, під час звернення позивачки до Лемешівської сільської ради їй було надано довідку з якої вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 згідно записів погосподарської книги №2, номер запису №0154-1 облікується за ОСОБА_4 . За змістом Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 31 грудня 1995 року № 56, передбачено обов`язкову реєстрацію (інвентарізацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року за № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Згідно п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Отже, позивачка отримати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки при житті ОСОБА_4 належним чином не зареєструвала своє право власності у відповідному органі державної реєстрації прав на вказаний житловий будинок, будівництво якого було закінчено у 1959 році. Таким чином, ОСОБА_4 мала право на вище вказаний житловий будинок, проте не зареєструвала своє право власності у відповідному органі державної реєстрації прав. Враховуючи викладене просила визнати за нею право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

В підготовче засідання позивачка та її представник не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачка у підготовче засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову.

Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала та її визнання не суперечить закону та не порушують права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом та позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-259, 265, 268, 200, 206, 354, 141 ЦПК України, ст. ст. 5, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 11березня 2020 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.