КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Суханова Є.М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 червня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.07.2011 у розмірі 11 596,98 грн., який був укладений між позивачем та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовну заяву мотивовано тим, що відповідно до кредитного договору № б/н від 04.07.2011 ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, однак за час життя порушила взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі по справі. Банком була направлена претензія кредитора до Обухівської районної державної нотаріальної контори. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки відповідачі не відмовились від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 11 596,98 грн., у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом (а.с. 2-5).

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01.06.2020 у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено (а.с. 145-149).

В апеляційній скарзі, АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального та невірним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вказує, що надання доказів щодо складу спадщини, наявного спадкового майна, його вартості ускладнюється тим, що така інформація, відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат» є нотаріальною таємницею, тому банком було направлено до суду першої інстанції клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати витяг зі спадкового реєстру та відомості про факт видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , що померла, осіб, які подали заяву про прийняття спадщини, а також які вже прийняли спадщину, склад спадщини, наявне спадкове майно, його вартість, витребувати інформацію щодо осіб, що були зареєстровані та проживали на момент смерті за однією адресою разом з ОСОБА_4 . Отримання такої інформації можливе лише за відповідним судовим рішенням, при відсутності такого судового рішення позивач позбавлений можливості самостійно отримати такі докази.

Таким чином, суд першої інстанції поклав тягар доказування лише на позивача та позбавив банк права кредитора на поновлення свого порушеного права, шляхом стягнення з спадкоємця, який прийняв спадщину і правомірно користується спадковим майном, коштів отриманих спадкодавцем в установі банку (а.с. 153-156).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк» (на теперішній час АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № б/н, згідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а остання зобов`язалася кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Обухівським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 393, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 49).

З копії спадкової справи вбачається, що 09.06.2017 Обухівська районна державна нотаріальна контора отримала претензію від ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців ОСОБА_4 , яку було зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ під № 500, і що на підставі претензії позивача була заведена спадкова справа за №167/2017 (а.с. 125-134).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , а ні відповідачі, а ні інші спадкоємці не звертались. В подальшому при зверненні спадкоємців до нотаріальної контори за видачею свідоцтв про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 , їм буде повідомлено про претензію кредитора.

Згідно листів - претензій до спадкоємців та розрахунку заборгованості, наданого до суду першої інстанції, за договором № б/н від 04.07.2011, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 зазначено, що станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 11 596,98 грн. Проте, належного підтвердження про отримання відповідачами даних претензії до суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Позивач зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, прийняли після нього спадщину, наявність спадкового майна та його вартість (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Отже, враховуючи той факт, що в справі відсутні належні, допустимі, достовірні, та достатні докази наявності у померлої ОСОБА_4 спадщини, визначення ринкової вартості майна на час відкриття спадщини, що в свою чергу, позбавляє можливості вирішити позовні вимоги, тому суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку.

Посилання банку на те, що відповідачі є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , на підставі копії паспортних даних про їх реєстрацію за однією адресою ( АДРЕСА_1 ) не є належним доказом підтвердження спільного проживання відповідачів разом з померлою ОСОБА_4 протягом п`яти років до відкриття спадщини, ведення спільного побуту та наявністю взаємних прав та обов`язків.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції залишив без розгляду подане клопотання про витребування доказів, спростовується матеріалами справи.

Листом від 27.03.2020 судом першої інстанції було направлено запит державному нотаріусу Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області про надання належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (а.с. 123).

Копія спадкової справи наявна в матеріалах справи, однак відомостей про склад і вартість спадкового майна, яке могло бути успадковане відповідачами у справі відсутнє (а.с. 125-134).

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими та не впливають на законність та справедливість ухваленого судом рішення.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 червня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

Є.М. Суханова