РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16938/19

пр. № 2/759/1261/20

03 березня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Кириленко Т.В.

за участю секретаря: Немировської А.В.

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представник відповідача Степанюка А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Київ-5» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, суд,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить поновити її на роботі на посаді голови правління Житлово-будівельного кооперативу «Київ-5», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1.09.2018р. по 3.09.2019р. в розмірі 198 737,28грн., стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 1.09.2018р. по 9.09.2019р. в розмірі 198 737,28грн. та судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона 01 січня 2011 року була прийнята на посаду голови правління ЖБК «Київ-5» згідно наказу № 1 від 25.12.2010р.

11.09.2018р. відбулись загальні збори ЖБК «Київ-5», на яких вона була присутня, проте стан її здоров`я погіршився, вона викликала швидку та була госпіталізована.

З 12.09.2018р. по 25.09.2018р. вона перебувала на стаціонарному лікування, а з 26.09.2018р. по 19.11.2018р. продовжувала лікування амбулаторно.

В серпні 2019р. з відомостей з Пенсійного фонду України вона дізналася, що роботодавцем припинились відрахування з заробітної плати до Пенсійного фонду України, з чого зробила припущення, що її могло бути звільнено.

Позивачка вказує, що її звільнено в період тимчасової непрацездатності, жодних документів про звільнення, в тому числі трудової книжки, нею не отримано.

Вказані дії на думку позивачки є незаконними, а тому наявні підстави для поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, звільнивши ОСОБА_1 , з нею не було проведено розрахунку, а тому наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує на безпідставність позовних вимог, у звязку з тим, що звільнення позивачки відбулося відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, згідно ч. 2 ст. 3 КЗпП та Закону України «Про кооперацію», оскільки для регулювання спірних правовідносин необхідно застосовувати саме положення цього Закону. Так, 20.09.2018 р. було проведено засідання правління ЖБК «Київ-5», на якому було прийнято рішення про зміну голови правління. Зокрема правління прийняло рішення про: 1. призначення Головою правління ОСОБА_5, чим надали повноваження Голови правління останній, та припинили повноваження як Голови правління ОСОБА_1; 2. звільнення ОСОБА_1 з посади Голови правління. Тобто Правлінням ЖБК «Київ-5» було прийняте законне рішення про звільнення - припинення повноважень у відповідності до Статуту кооперативу, на підставі якого Позивач була обрана Головою Правління, таке рішення не протирічить ні Закону України «Про кооперації», ні статуту ЖБК «Київ-5». Крім того, вказує, що рішення про припинення повноважень ОСОБА_1 для неї самої не було новиною, так як 11.09.2018 р. вищим органом правління ЖБК «Київ-5» - загальними зборами членів ЖБК «Київ-5» визнано її роботу на посаді Голови правління незадовільною та оголошено їй недовіру. Про таке рішення позивачці стало відомо відразу, адже вона також була присутня під час проведення позачергових загальних зборів членів кооперативу. Далі позивачку було повідомлено про припинення її повноважень телефоном та запропоновано передати документи та речі новій Голові правління, на що позивачка погодилась, та починаючи з 03.10.2018 р. передала новій Голові правління ОСОБА_5 речі та документи. Факт передачі було зафіксовано актами прийому-передачі від: 03.10.2018 р., 05.10.2018 р., 11.10.2018 р., 17.10.2018 р. де і позивачка поставила свій підпис. Позивачці неодноразово пропонувалось ознайомитися з наказом про звільнення та надати свою трудову книжку для її заповнення, адже її трудова книжка зберігалась у неї ж. Позивачка ознайомлюватись з наказом відмовлялась, однак 03.10.2018 р., при передачі речей і документів до ЖБК «Київ-5», ознайомилась з наказом про звільнення, однак від підпису відмовилась, та надавати свою трудову книжку також відмовилась, тому саме з вини позивачки не здійснений запис в трудовій книжці, яку остання утримує у себе. Крім того, увесь час перебування позивачки на посаді Голови правління вона сама собі, незаконно нараховувала та отримувала заробітну плату, а в кінці ще й незаконно, сама собі, збільшила заробітну плату, хоча саме до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить визначення розміру оплати праці голови правління.

У відповіді на відзив позивачка вказує на недотримання відповідачем процедури її звільнення, оскільки відповідно до ст. 16 Закону України «Про кооперацію» голова кооперативу обирається та звільняється загальними зборами членів кооперативу.

У судовому засіданні позивачка та її представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно протоколу загальних зборів членів ЖБК «Київ-5» від 21 грудня 2010 року ОСОБА_1 було обрано головою правління кооперативу «Київ-5» (а.с. 10).

На підставі даного протоколу видано наказ про прийняття ОСОБА_1 головою правління ЖБК «Київ-5» 1.01.2011р. (а.с. 9).

11 вересня 2018 року на позачергових загальних зборах членів ЖБК «Київ-5» визнано роботу голови правління ОСОБА_1 за звітний період незадовільною та оголошено їй недовіру, а також було змінено кількість членів правління з 4 до 8 та обрано нових членів правління ЖБК «Київ-5» (а.с. 46-47).

Протоколом засідання правління ЖБК «Київ-5» від 20.09.2018 року прийнято рішення змінити голову правління ЖБК «Ремонтник» - звільнено ОСОБА_1 з 20.09.2018р. та призначено головою правління ЖБК «Київ-5» з 21.09.2018р. ОСОБА_5 (а.с. 48).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про кооперацію», а також статутом ЖБК «Київ-5» і примірним статутом ЖБК у частинах, в яких вони не суперечать Закону, оскільки відповідно до пункту 3 статті 41 Закону України «Про кооперацію» до приведення статутів у відповідність із цим Законом кооперативи та кооперативні об`єднання керуються положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно абз. 3 ст. 2 Закону України «Про кооперацію», обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Положеннями ст. 15 Закону України «Про кооперацію» визначено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу.

Відповідно до положень частин першої, п`ятої, шостої статті 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу.

Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п`ять років.

Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу.

Згідно п. 4.3.1. Статуту ЖБК «Київ-5» правління обирається Загальними зборами на строк 3 роки в складі, який визначають Збори, але не менше восьми осіб.

Відповідно до п. 4.3.2 Статуту члени правління обирають зі складу правління Голову правління.

Відповідно до протоколу від 11 вересня 2018 року позачерговими загальними зборами членів кооперативу «Київ-5» обрано нових членів правління кооперативу, які 20 вересня 2018 року прийняли рішення обрати нового голову правління кооперативу «Київ-5» з одночасним звільненням ОСОБА_1 із займаної посади (а.с. 46-48).

На підставі цього рішення новий голова правління ЖБК «Київ-5» ОСОБА_5 20 вересня 2018 року видала наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління ЖБК «Київ-5» з 20 вересня 2018 року (а.с. 110).

Зазначені рішення загальних зборів членів кооперативу та членів правління в установленому законом порядку незаконними не визнавались та позивачкою не оскаржувались.

Таким чином, відповідачем 11.09.2018року відповідно до ст. 16 Закону України «Про кооперацію» та згідно п. 4.3.1 Статуту ЖБК «Київ-5» було обрано нових членів правління ЖБК «Київ-5», які 20.09.2018р. у відповідності до п. 4.3.2 Статуту зі свого складу обрали голову правління, тобто строк, на який позивачку було обрано головою правління кооперативу «Київ-5», закінчився, а тому правових підстав для поновлення її на роботі немає.

При цьому слід зазначити, що ОСОБА_1 була обрана головою правління ЖБК «Київ-5» у грудні 2010 року, визначений Статутом кооперативу трирічний строк її повноважень закінчився у грудні 2013року, після чого вона здійснювала повноваження голови правління за відсутності законних підстав і повноважень, тому рішення загальних зборів щодо обрання нового правління і, як наслідок, обрання зі складу нового правління його голови відповідає вимогам як Статуту кооперативу, так Закону України «Про кооперацію».

Крім того, звільнення позивачки як голови правління не суперечить вимогам Закону України «Про кооперацію», оскільки позивачка як голова ЖБК «Київ-5» у встановленому Законом України «Про кооперацію» порядку не обиралася і такого статусу не мала, тому її твердження про недотримання процедури звільнення є безпідставними.

Посилання позивачки на те, що вона звільнена під час тимчасової непрацездатності не є підставою для задоволення позову, оскільки спірні правовідносини щодо прийняття/звільнення з роботи голови правління кооперативу регулюються Законом України «Про кооперацію» та Статутом ЖБК «Київ-5», а не ст.ст. 40,41 КЗпП України, звільнення за якими не допускається в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці.

Вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними, а тому задоволенню не підлягають.

Також не підлягає задоволенню позов в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 1.09.2018р. по 9.09.2019р. в розмірі 198 737,28грн. з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проте в порушення зазначених норм ОСОБА_1 не надала докази на підтвердження того, що з нею не був проведений розрахунок при звільненні, не зазначила, які саме суми їй не були виплачені і в якому розмірі, не заявляла відповідних клопотань про витребування таких доказів у відповідача, а з наданої нею виписки з державного реєстру фізичних осіб-платників податків вбачається лише загальна сума нарахованого доходу за 3 квартал 2018року (а.с. 13).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 15, 16 Закону України «Про кооперацію», ст.ст. 116, 117, 233, 235 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 211, 223, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273 279 ЦПК України,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Київ-5» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В.Кириленко