Справа № 283/2449/18
провадження №2/283/9/2020
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2020 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування понесених витрат при будівництві об`єкта незавершеного будівництвом, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

02.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що з 19.09.1998 року по 12.01.2016 року його донька ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 . Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради №98 їй виділено земельну ділянку під будівництво, а рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради №65 від 15.03.2001 року надано дозвіл на будівництво житлового будинку. 06.10.2010 року позивач разом з ОСОБА_2 уклали договір будівельного підряду №8, згідно якого оплата робіт та матеріалів проводилася ОСОБА_1 . Після розлучення відповідачів, рішенням Малинського районного суду від 24.09.2018 року визнано об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 їх спільною сумісною власністю, та поділено в натурі: ОСОБА_2 виділено 53/100 його ідеальних частин, а ОСОБА_3 47/100 частин. А від так, позивач вважає, що має право на відшкодування своїх затрат на будівництво вказаного будинку, і з урахуванням висновку експерта від 19.07.2019 року та заяви про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути на свою користь з ОСОБА_3 538 003,36 грн., з ОСОБА_2 606 684,64 грн. та понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, згідно якого заперечив щодо позовних вимог, вважає, що договір будівельного підряду №8 укладено після поділу спільного майна подружжя з метою позбавлення його законної частки у спільному майні. Зазначає, що про укладення договору підряду він не знав; не зважаючи на те, що вказаний договір тристоронній, жодного екземпляру з 2010 року ні у кого із сторін не зберігся, що свідчить про його неукладення в 2010 році належним чином; кошти отримані від ОСОБА_1 за договором підряду не були обліковані, що свідчить про фіктивність договору; згідно висновку експерта від 29.08.2017 року збудований будинок не відповідає об`ємам робіт, що зазначені у договорі будівельного підряду ; допомога позивача була спрямована на забезпечення спільних потреб сім`ї і носила безвідплатний характер. ОСОБА_3 вважає, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження позовних вимог, а від так просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо позовних вимог та просили відмовити у їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши позивача, представника позивача, відповідачів, представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області по справі №283/261/16-ц від 24.09.2018 року, визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , та виділено ОСОБА_2 частку від загальної вартості незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що становить 53/100 частин, ОСОБА_3 частку від загальної вартості незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що становить 47/100 частин (а.с.30-32).

06.10.2010 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (замовники) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (підрядник) укладено договір будівельного підряду, згідно якого підрядник взяла на себе зобов`язання своїми силами і засобами на власний ризик збудувати і здати замовникам об`єкт індивідуальний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до умов договору, а замовники зобов`язуються надати підряднику будівельний майданчик, проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчений будівництвом об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт і використаних підрядником матеріалів. (а.с.27-29).

Окрім цього, згідно п.1.1. вказаного договору передбачено, що роботи та матеріали, не передбачені договором та кошторисом, необхідність яких була виявлена в процесі виконання робіт, оформлюються додатковою угодою.

Згідно р.2 договору будівельного підряду №8 від 06.10.2010 року, загальна ціна даного договору визначається проектно-кошторисною документацією, і до неї включається ціна виконання будівельних робіт, а також використаних підрядником матеріалів. Договірна ціна по договору складає 390613 грн.

Відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , ОСОБА_1 здійснено оплату на загальну суму 351382,29 грн. (а.с.99-103).

Згідно актів приймання виконаних будівельних робіт до договору будівельного підряду №8 від 06.10.2010 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 здано, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прийнято на загальну суму 390613,29 грн.

Постановою про закриття кримінального провадження слідчого СВ Малинського ВП Коростишівського ГУНП в Житомирській області від 30.06.2016 року, кримінальне провадження, за зверненням ОСОБА_3 щодо укладення 06.10.2010 року фіктивного договору будівельного підряду №8, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ОСОБА_2 складу злочину передбачених ч.3 ст.358 КК України (а.с.73).

Разом з тим, у вказаній постанові зазначено, що відображення прибутку ФОП ОСОБА_6 , отриманого на підставі договору будівельного підряду №8 від 06.10.2010 року, у книзі обліку доходів фізичної особи підприємця не було здійснено.

Позивачем надано документи щодо придбання будівельних матеріалів, а саме: товарні чеки, квитанція до прибуткових касових ордерів, накладні за період з 2008 по 2009 роки, укладення договору будівельного підряду.

А також, ОСОБА_1 надав рахунки на оплату будівельних матеріалів за період з 2011 року по 2014 рік, виписані ТОВ «ВКП А також, ОСОБА_1 надав рахунки на оплату будівельних матеріалів за період з 2011 року по 2014 рік, виписані ТОВ «ВКП Будпромвирсервіз», видаткову накладну ФОП ОСОБА_7 , акт здачі прийняття робіт від 17.11.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_7 », видаткову накладну ФОП ОСОБА_7 , акт здачі прийняття робіт від 17.11.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_7 .

По справі, за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 з метою визначення вартості здійснених будівельних робіт та використаних будівельних матеріалів при будівництві житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до ухвали суду від 19.03.2019 року, проведено судову будівельно-технічну експертизу. Так, згідно висновку експерта №873/06.19 від 19.07.2019 року, вартість здійснених будівельних робіт та використаних будівельних матеріалів при будівництві домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час проведення дослідження липень 2019 року, складає: 1144688 грн.

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

В розумінні вище вказаної норми ОСОБА_1 не міг бути забудовником за договором будівельного підряду №8, так як не був власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 і не мав права на передачу будівельного майданчику для будівництва.

Окрім цього, частиною 2 ст. 65 Сімейного кодексу України визначено, що при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відсутність згоди одного з подружжя на укладення договору, що виходить за межі дрібного побутового, є підставою для визнання його недійсним.

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

В даному випадку, договір будівельного підряду №8, укладений ОСОБА_2 , як одним з подружжя, за договірною ціною 390613 грн. виходить за межі дрібного побутового та не містить жодного застереження від іншого з подружжя, а саме: ОСОБА_3 , щодо надання згоди на його укладення дружиною. А від так, в розумінні ст.11 Цивільного кодексу України, договір підряду №8 не є підставою для виникнення у відповідача ОСОБА_3 цивільних прав та обов`язків.

Уклавши договір підряду ОСОБА_2 здійснила повноваження володіння та користування одним з подружжя щодо усього спільного майна з порушенням аналогічних речових прав другого з подружжя, що є неприпустимим (ч.2 ст. 13 ЦК), а тому ризик такого розпорядження повністю покладається на ОСОБА_2 , як сторону правочину, яка діяла на власний ризик, всупереч інтересів іншого учасника спільної власності, без його письмового погодження щодо усіх істотних умов підряду.

При цьому, умовами договору не передбачалось відшкодування одним замовником іншому понесених витрат.

Згідно п. 13.1. договору підряду після передачі виконаних робіт Замовник 2 ( ОСОБА_1 ) набуває право власності на 95% новозбудованого об`єкту або використаних матеріалів і має оформити ці права відповідно до чинного законодавства, при цьому Замовник 1 ( ОСОБА_2 ) набуває право власності на 5 % новозбудованого об`єкту або використаних матеріалів. Вказане положення договору повністю суперечить фактичним обставинам справи, так як власниками збудованого будинку було подружжя ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності.

Жодним договором підряду не можливо позбавити співвласників їх право власності. А тому зміст договору суперечить його правовій природі в розумінні цивільного законодавства і не відповідає фактичним обставинам справи, та оцінюється судом критично.

Враховуючи,що у відповідності до ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами, суд вважає, що договір підряду №8 від 06.10.2010 року не є достовірним доказом надання ОСОБА_3 не безоплатної допомоги в будівництві.

Судом враховується, що будівництво будинку здійснювалось особами, які перебували між собою в родинних відносинах, на основі довіри та взаємозгоди. При цьому, між сторонами по справі не укладався договір позики грошових коштів з метою вкладення в дольове будівництво будинку та зобов`язання відповідачів повернути зазначену в ціні позову грошову суму.

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача як беззаперечних.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обґрунтовує свої затрати на будівництво житлового будинку за АДРЕСА_1 договором будівельного підряду №8 від 06.10.2010 року, а також квитанціями до прибуткових касових ордерів, які є первинними бухгалтерськими документами.

Суд критично оцінює твердження відповідача щодо неналежності квитанцій до прибуткових касових ордерів, як доказу оплати будівельних робіт ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_6 не обліковувала кошти в книзі обліку прибутків, про що зазначено і в постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 30.06.2016 року.

Згідно п.3.3. Постанови Національного банку України №637 від 15.12.2004 року «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», що діяла на момент виконання умов за договором будівельного підряду, приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Невиконання ФОП ОСОБА_6 вимог щодо оприбуткування готівки в касі не стосується змісту та вимог позовної заяви та не є предметом даного спору. Позивач, при оплаті виконання робіт, отримав квитанції до прибуткових ордерів, що є первинними бухгалтерськими документами і відображають зміст господарських операцій, оформлені належним чином, у відповідності до вимог законодавства.

Однак, разом з цим, встановлені факти відсутності згоди ОСОБА_3 на укладення договору будівельного підряду, не оприбуткування готівки за вказаним договором ФОП ОСОБА_6 , невідповідність змісту договору підряду його правовій природі, у своїй сукупності свідчать про недостатність доказів для обґрунтування факту узгодження сторонами у 2010 році не безоплатної допомоги ОСОБА_1 при будівництві.

Щодо наданих позивачем документів на придбання будівельних матеріалів, а саме: товарних чеків, квитанцій до прибуткових касових ордерів, накладних за період з 2008 по 2009 роки, до укладення договору будівельного підряду, рахунків на оплату будівельних матеріалів за період з 2011 року по 2014 рік, виписаних ТОВ «ВКП Будпровирсервіз», видаткових накладних ФОП ОСОБА_7 , акту здачі прийняття робіт від 17.11.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_7 , суд вважає, що вказані документи, як кожен окремо так і у своїй сукупності не можуть бути визнані належними доказами, оскільки не містять інформації для будівництва якого об`єкту вони стосувалися, і не мають жодного відношення до договору будівельного правочину №8 від 06.10.2010 року та до предмету спору, а від так суд відхиляє ці докази як неналежні.

Відповідно до частин першої та третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Під час розгляду даної справи за клопотанням представника позивача, було встановлено вартість здійснених будівельних робіт та використаних будівельних матеріалів при будівництві домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно висновку експерта Горкуші М.Д. за №873/06.19 від 19.07.2019 року станом на липень 2019 року становить 1144688 грн.

Однак, позивачем, на підтвердження своїх вимог щодо компенсації йому всього розміру вартості здійснених робіт і використаних матеріалів на суму 1144688 грн., не надано жодного доказу. Зокрема, в матеріалах справи відсутні підтвердження, що всі роботи та всі придбані матеріали для будівництва житлового будинку проводилися виключно на підставі договору будівельного підряду №8 від 06.10.2010 року.

А також відсутнє підтвердження, що всі здійснені будівельні роботи та всі використані будівельні матеріали, вартістю в 1144688 грн., відповідають актам приймання виконаних робіт та попередньо оплачені позивачем ОСОБА_1 .

Згідно ст.110 ЦПК висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами ст. 89 ЦПК України.

Таким чином, висновок експерта, що визначає вартість будівельних робіт і матеріалів, не є достатнім доказом для її компенсації позивачу, без доведення реального виконання всіх оцінених робіт і матеріалів виключно на підставі договору будівельного підряду №8 від 06.10.2010 року.

Разом з тим, згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво, якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно.

Проаналізувавши та оцінивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку що, позивачем не подано належних доказів надання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як забудовникам оплатної допомоги з подальшим зобов`язанням щодо її повернення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4,12,13, 76,77,80,258, 263-265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування понесених витрат при будівництві відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя