Справа № 539/876/20
Провадження № 2/539/635/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Ануфрієвої Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -
ВСТАНОВИВ:
Даний кредит ним оформлений з відповідачем через сайт: https:www.eurogroshi.com.ua, де через особистий кабінет потрібно було заповнити дані, втім відповідач, скориставшись його необізнаністю, навмисно не дотримав та грубо порушив вимоги ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про споживче кредитування» та ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», зокрема, не надав повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту. Вважає умови укладеного договору несправедливими, оскільки всупереч принципу добросовісності його наслідком став істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків його як споживача фінансових послуг. Працівники фінансової установи зобов`язані були перед наданням кредиту повідомити споживача у письмовій формі про умови кредитування та ризики , що передбачено ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», де він повинен був поставити свій підпис, якого ніде взагалі немає.
Вказує, що відповідно до п.1.2 Договору та Додатку № 1 до Договору проценти за користування кредитом становлять 1,9% за кожен день користування кредитом, який виданий строком на 12 днів до 18.11.2019 року, та повинен бути повернутий у розмірі 1842,00 грн разом з процентами. За його підрахунками, він повинен був сплатити за 12 днів проценти за користування кредитом в розмірі 342,00 грн. Крім того, згідно його підрахунку, відповідно до п.4.3 Кредитного договору у разі порушення Позичальником своїх зобов`язань, товариство має право нарахування йому пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов даного Договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за Договором включно, але в будь якому випадку не більше 100 календарних днів, що становить 900,00 грн, а отже сума компенсації становить 50%, що відповідно до п.5 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» є не справедливою умовою, та повинен бути визнаний недійсним.
Стверджує, що при укладанні договору було порушено ряд норм, встановлених ЗУ ЗУ «Про захист прав споживачів» , ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про споживче кредитування», а тому є всі підстави для визнання його судом недійсним в цілому.
Ухвалою від 17.03.2020 р. відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання.
В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просить справу розглядати у його відсутність, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вдповідно до умов Договору Товариство надало ОСОБА_1 фінансовий кредит в розмірі 1500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а він зобов`язався повернути його та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (а.с. 7-8).
Відповідно до п.1.2. договору кредит надано строком на 12 днів, тобто до 18.11.2019 року.
Відповідно до п. 1.3 договору за користування кредитом передбачені відсотки 693,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,9 % на добу. Тип процентної ставки - фіксована.
Додатком № 1 до договору визначено орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с. 9).
Згідно з п. 1.4-1.5. договору кредит надавався клієнту ОСОБА_1 в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної ним, при цьому датою укладення цього договору є дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта (а.с. 8).
Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми(договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, серед яких волевиявлення учасника правочину,яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також вчинення правочину у формі, встановленій законом.
Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до п. 2, 4 ч.1 ст. 208, ч.1 ст. 1055 ЦК України, для кредитного договору законом визначена обовязкова письмова форма.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обовязки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 7, 8 Закону України «про електронну комерцію», продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобовязаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобовязаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.
На виконання вимог закону відповідачем на своїй сторінці в мережі Інтернет на сайті https:www.eurogroshi.com.ua/ розміщено публічну пропозицію (договір оферти), який є публічним договором, в розумінні ст. 633 ЦК України.
Права та обов`язки покупця (замовника, споживача) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції визначаються законодавством України, зокрема Законом України "Про захист прав споживачів".
Згідно зі ст.10 Закону України«Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобовязаною у разі її прийняття (ст. 11 Закону).
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Умовами спірного договору визначено, що клієнт виконує дії передбачені даною офертою, зокрема шляхом подання заявки на сайті товариства https:www.eurogroshi.com.ua/.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), повязані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
Отже, вказане положення законодавства передбачає альтернавні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором, що відповідає п. 2.1-2.2 Публічної пропозиції (договору оферти) (а.с. 7).
Згідно з п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
На підтвердження факту укладення даного договору позивачем свідчить зазначення в договорі його особистих даних, таких як номер та серія паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання, а також зазначення в договорі картки на яку здійснювалося перерахування коштів за договором та існування самого тексту договору у позивача, який згідно зі ст. 11 Закону є оригіналом такого договору.
Доводи позивача про те, що він не ознайомлений з договором оферти, спростовуються проведенням ним дій відповідно до нього та оформлення заявки на отримання кредиту, що підтверджується наявністю у нього тексту індивідуальної частини договору (а.с. 7-8).
Позивач, звертаючись до суду із вимогами про визнання укладеного договору недійсним, свої вимоги обґрунтовує, у тому числі тим, що такий договір укладений з порушенням вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме тим, що перед його укладенням, всупереч ч.2 ст.11 Закону позичальнику не було повідомлено в письмовому вигляді про кредитні умови, та не ознайомлено з ризиками, що передбачає ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема: про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.
Однак, на час укладання договору про фінансове кредитування стаття 11 даного Закону взагалі не містила частину другу, тобто посилання позивача на порушення відповідачем неіснуючої норми закону є необгрунтованими.
Ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає лише застосування даного Закону до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Твердження позивача про те, що ним не погоджено істотні умови договору кредиту суд розцінює критично, оскільки дані доводи спростовуються текстом договору та додатком до нього, в яких чітко викладені умови договору, а саме розмір кредиту, строк кредитування, плата за користування грошима та відповідальність за порушення умов договору (п. 1.1-1.7. Договору). Зміст договору містить всю необхідну інформацію про відповідача та інформацію щодо сукупної вартості кредиту (а.с. 7-8,9).
Даний Договір був укладений відповідно до ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», в якій вказано, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт), з якими можливо ознайомитися на сайті Відповідача https:www.eurogroshi ІНФОРМАЦІЯ_1 ua, де також розміщено Публічну пропозицію (оферту), а також сам Договір, в якому зазначена повна інформація щодо отримання кредитних коштів, у тому числі і розмір відсотків за користування кредитом. З якими позивач мав можливість ознайомитися в повній мірі перед заключенням даного Договору.
Також суд критично оцінює посилання позивача про недійсність п.4.3 Договору у зв`язку з порушенням відповідачем норм ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вказаним пунктом встановлена відповідальність за несвоєчасно виконане грошове зобов`язання. При належному виконанні договірних зобов`язань штрафна санкці у вигляді пені не застосовується, при цьому грошова сума нарахованої пені залежить і від періоду невиконання боржником взятих на себе зобов`язань.
Позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів, які-б свідчили про невідповідність умов кредитного договору вимогам законодавства та про несправедливість його умов, з огляду на швидкоплинність самого строку користування кредитними коштами (12 днів).
Крім того, позивач в позові посилається на порушення норм Закону України «Про споживче кредитування».
Однак, згідно п.1, п.7, ч.2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування», цей закон не поширюється на договори, що містять умови про споживчий кредит у формі кредитування рахунків зі строком погашення кредиту до одного місяця та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця, а також кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.
Згідно п. 1.1, п. 1.2 Договору ОСОБА_1 отримав фінансовий кредит в розмірі 1500 грн. строком на 12 днів, а тому на правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, не розповсюджуються приписи Закону України «Про споживче кредитування», на який посилається позивач.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Нижній Вал, 51.

Повне судове рішення складено та підписано 16 квітня 2020 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова