ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2020 року м. Харків

Справа № 641/3013/19

Провадження № 22-ц/818/2045/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.,

секретаря: Кучер Ю.Ю.

Учасники справи:

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року, постановлену суддею Колодяжною І.М.,-

в с т а н о в и в :

1 листопада 2019 року представник відповідача Мироненко І.С. звернулася до суду з заявою, в якій просила переглянути за нововиявленими обставинами рішення суду від 11 червня 2019 року за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.06.2019 року задоволено частково позов АТ КБ «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 348 грн 57 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 191 грн, всього на суму 33 269 грн 57 коп. Постановою Харківського апеляційного суду від 11.09.2019 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.06.2019 року було змінено в частині стягнення судового збору, в іншій частині рішення залишено без змін, та зазначено, що оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Проте вже після закінчення розгляду справи 641/3013/19 були виявлені обставинами, які, на думку представника відповідача, унеможливлюють виконання рішення, а саме 03.07.2019 року та 09.10.2019 року Верховним Судом було прийнято постанови у справі № 342/180/17 та № 243/2427/17. Цими постановами вирішено питання щодо порядку погодження та зміни умов кредитного договору з приводу відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів. Тому відповідно до вищевказаних постанов Верховного суду України ОСОБА_1 вважала, що у неї немає заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» ні за тілом кредиту, ні за базовою процентною ставкою за кредитом, цю обставину вважала нововиявленою, у зв`язку з чим просила суд переглянути рішення за цими обставинами.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року за нововиявленими обставинами - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обставини на які посилається представник заявника, як на нові докази, які отримані після вирішення спору, а саме ухвалення Верховним Судом постанов у справі № 342/180/17 та № 243/2427/17 не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з зазаначеною ухвалою, представник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що після закінчення розгляду справи № 641/3013/19 були виявлені обставини, які унеможливлюють виконання судового рішення, а саме Верховним Судом 03.07.2019 та 09.10.2019 було прийнято постанови, в яких у справах з подібними правовідносинами Верховний Суд сформував іншу правову позицію.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Частиною другою вказаної статті визначено перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, якими є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Відповідно до частини 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених наведеними нормами, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмету доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права і обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PОNОMARYОV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.06.2019 року позов АТ КБ «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 348 грн 57 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 191 грн, всього на суму 33269 грн 57 коп.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11.09.2019 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.06.2019 року було змінено в частині стягнення судового збору, в іншій частині рішення залишено без змін, та зазначено, що оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів вважає, що наведені заявником доводи зводяться до того, що в іншій справі з подібними правовідносинами Велика Палата Верховного Суду сформувала іншу правову позицію та іншу юридичну оцінку тих самих фактичних обставин, що мали місце у цій справі. Тобто, йдеться не про надання судом оцінки новим обставинам, які існували на час ухвалення судового рішення та можуть істотно вплинути на вирішення спору по суті, однак не були та не могли бути відомі заявнику на момент ухвалення рішення суду, а про існування іншого тлумачення норми матеріального права судом касаційної інстанції.

Разом з тим, зміна правової позиції суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах не може розцінюватися як нововиявлена обставина у розумінні статті 423 ЦПК України. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 3 розділу V Цивільного процесуального кодексу України. Не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367,368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді І.О. Бровченко

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови складено 6 березня 2020 року