Єдиний унікальний номер 725/6652/19
Номер провадження 2/725/986/19
05.03.2020 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої судді Федіної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Томко І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13.02.2007 року стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2006 року і до повноліття сина.
На момент ухвалення вказаного рішення він був офіційно працевлаштований, не мав на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, проте на даний час його матеріальне становище змінилось, оскільки з березня 2018 року він ніде не працює, має нерегулярний мінливий дохід від періодичних заробітків та в нього на утриманні перебуває син від іншого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також непрацездатна мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зазначав, що суттєве погіршення його матеріального становища в порівняні з тим, що існувало на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, а також невизначеність щомісячної фіксованої суми аліментів призводить до виникнення у нього заборгованості, а тому вважає наявними підстави для зміни розміру аліментів з частки на тверду грошову суму.
На підставі вище викладеного, посилаючись на норма матеріального права, просив змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.02.2007 року з частки в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 1300 грн. щомісячно.
Позивач в судове засідання не з`явилась, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував, про що зазначив у вказаній заяві.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Справа слухалась у відсутності відповідача, яка не з`явилась в судове засідання незважаючи на те, що належним чином була повідомлена судом про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем її проживання. Про причини своєї неявки суд не повідомила і не подала відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі, а також не направила у встановлений строк відзиву.
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила та не направила відзиву, а позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13.02.2007 року розірвано шлюб між сторонами та стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.11.2006 року і до повноліття дитини (а/с 5).
На підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист ат відкрито виконавче провадження.
В ході примусового виконання вказаного виконавчого листа у відповідача періодично виникала заборгованість по сплаті аліментів та з розрахунку заборгованості вбачається, що щомісячно сума аліментів коливалась та не була однаковою (а/с 9).
Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що як позивач так і відповідач зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, розмір аліментів визначений судовим рішенням не вважається незмінним.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
З системного аналізу положень ст. 192 СК України вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Зі змісту рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.02.2007 року вбачається, що при визначені розміру аліментів судом було враховано відсутність у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, натомість за наслідками судового розгляду даного спору встановлено, що 28.05.2016 року між позивачем та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб під час якого у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні (а/с 14,15,16).
Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про зміну майнового стану позивача як платника аліментів в порівняні з тим, яке було на момент визначення розміру аліментів.
Оскільки нормами СК України, зокрема положеннями ст. 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи об`єктивні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які підлягали стягненню з позивача на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.02.2007 року.
Таким чином, враховуючи обставини справи, однаковий обов`язок обох батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що аліменти у розмірі по 1300 грн. щомісячно, але не менше від законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме прав сторін.
За змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з даним позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, а відомості про те, що відповідач відноситься до категорії осіб, які звільненні від сплати судового збору відсутні.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -
Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13.02.2007 року.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання їх спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. (одна тис. триста грн.) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна