Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2020 р. Справа153/1479/20

Провадження2/153/298/20-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

секретар судового засідання Сарафімовська Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Центр надання адміністративних послуг Ямпільської міської ради Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Центр надання адміністративних послуг Ямпільської міської ради Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вказала, що вона є власником житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 02.12.2015. З 2004 року у вказаному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який фактично не проживав жодного дня. Зазначив, що їй не відомо, де фактично проживає відповідач, але при нещодавній зустрічі з ним в м. Ямпіль Вінницької області він повідомив, що в добровільному порядку виписатися з будинку не бажає, оскільки іншого будинку, де б він міг прописатися у нього не має. Вказала, що реєстрація відповідача у її будинку є безпідставною, так як він не має права на вказаний будинок. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 надала суду письмову заяву вх.№6445 від 28.10.2020, в якій просив справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Ямпільського районного суду Вінницької області.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Центр надання адміністративних послуг Ямпільської міської ради Вінницької області 27.10.2020 за вх.№6421 подала заяву про розгляд справи без їхнього представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України судом розглянуто справу в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із копії паспорту громадянина України, виданого 18.09.2003 (а.с.4-5) встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ямпіль Вінницької області, зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Із копії договору дарування житлового будинку від 02.12.2015 (а.с.6-7) встановлено, що ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дарунок житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2015 (а.с.8) встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_1 .

Із копії домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. АДРЕСА_1 (а.с.9-10) встановлено, що ОСОБА_2 з 30.08.2004 зареєстрований в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Із акту обстеження №1042 від 06.10.2020 (а.с.11) встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 , але фактично ніколи не проживав і в даний час не проживає.

Дослідивши усі письмові докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу володіння, користування та розпорядження житловим будинком, який належить позивачу на праві власності.

Судом встановлено, що позивач на законних підставах, а саме на підставі договору дарування житлового будинку володіє будинком по АДРЕСА_1 . Із доводів позивача та акту обсте6ження №1042 від 06.10.2020 також встановлено, що відповідач вказаним житловим будинком не користується з моменту його реєстрації в ньому.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 ч. 4 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ч.2 п.4 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеного у постанові від 05.11.2014 встановлено, що із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи усі докази у їх сукупності, беручи до уваги доводи позивача щодо способу відновлення її прав на житловий будинок, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Суд вважає вказаний спосіб захисту прав позивача обґрунтованим у цьому спорі, оскільки відповідач ОСОБА_2 відсутній в будинку позивача без поважних причин понад один рік, і відсутні докази про наявність домовленості між ним та власником цього житла - позивачем.

Оскільки право позивача на належне йому житло порушене, відновлення цього права можливе шляхом усунення перешкод у користуванні позивачем житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 , а саме: шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком.

З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 і має підстави для їх задоволення.

З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.41 ч.4 Конституції України, ст. 72 ЖК України ст. 391, 405 ЦК України, Постанову Верховного суду України від 21.08.2019.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 263, 264, 265, 279 ЦПК України і на підставі ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.41 ч.4 Конституції України, ст.72 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_1 , належним їй на підставі договору дарування житлового будинку 02.12.2015, а саме: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Відповідно до пункту 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження (стаття 354 ЦПК України) продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий А.Г. Любинецька-Онілова