Справа № 303/5116/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача : Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря судових засідань : Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де третя особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про поділ спільного майна подружжя, виділення грошової компенсації, визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання майна спільною сумісною власністю, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання об`єктами права спільної сумісної власності будинку, земельної ділянки, транспортних засобів, поділ майна та стягнення різниці вартості виділеного майна, за апеляційними скаргам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2018 року, ухвалене суддею Камінським С.Е.,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Позов обґрунтовував тим, що 24 листопада 2001 року між ним і ОСОБА_2 було укладено шлюб, який рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 червня 2016 року розірвано.

Від шлюбу у них народилося троє дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07 липня 2006 року за спільні кошти подружжя позивачем і відповідачем, на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого 07 липня 2006 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2816, у спільну сумісну власність було придбано нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , вартість якого на день купівлі дорівнювала 49 550 грн. Станом на 19 липня 2016 року вартість вказаного житлового будинку становить 121 650 грн.

11 липня 2006 року між ОСОБА_1 і ПАТ «Комерційний банк ПриватБанк», в інтересах сім`ї, було укладено кредитний договір № MKAWGK00000185 на суму 16 960 Євро, строком повернення до 08 липня 2021 року. Станом на 14 липня 2016 року заборгованість по кредитному договору становить 9 753, 53 Євро, що еквівалентно 268 047, 75 грн. У зв`язку з цим ОСОБА_8 та відповідач є солідарними боржниками за цим кредитним договором, оскільки зобов`язання за ним, що виникли в інтересах сім`ї, не виконанні на час вирішення спору. Тому відповідач зобов`язаний також приймати участь у сплаті грошових коштів за вказаним кредитним договором.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог від 06.12.2016, в якій зазначив, що під час шлюбу та за спільні кошти ним і ОСОБА_2 було придбано майно, що є їхньою спільною сумісною власністю, в тому числі автомобіль марки «ВАЗ 11183», номер кузова НОМЕР_1 , 2006 року випуску, зареєстрований 13 липня 2007 року РЕП Мукачівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_2 .

Крім того, у період перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем за спільні кошти ними було придбане наступне майно :

№ НайменуванняКількість шт.Ціна грн.Вартість грн.
1.Комод41000,004000,00
2.Меблевий гарнітур для спальні18000,008000,00
3.Телевізор марки «Самсунг»15000,005000,00
4.Тумба під телевізор1500,00500,00
5.Килимові доріжки 2000,00
6.Меблева стінка для вітальні18000,008000,00
7.Килим12000,002000,00
8.Меблева стінка для вітальні17000,007000,00
9.Килим11000,001000,00
10.Шафа11500,001500,00
11.Меблева стінка для коридору14000,004000,00
12.Меблева стінка для вітальні18000,008000,00
13.Килим12000,002000,00
14М`яка розкладна кутова частина17000,00 7000,00
15.Акваріум12000,002000,00
16Пральна машина «Індезіт»19000,009000,00
17.Посудомийна машина «Веко»18000,008000,00
18.Кавоварка «Delong»12500,002500,00
19Чайник «Redmond»11000,001000,00
20.Аерогріль12000,002000,00
21.Морожниця11500,001500,00
22.Блендер «Мулінекс»11500,001500,00
23Міксер «Мулінекс»11500,001500,00
24.Мікрохвильова піч13000,003000,00
25.Кухонний комбайн «Kenvud»12500,002000,00
26.Хлібопіч «Redmond»12000,002000,00
27.Мультиварка «Polaris»12000,002000,00
28.Хліборізка11000,001000,00
29.Фотоапарат «Nikon»15000,005000,00
30.Фотоапарат «Sony»12000,002000,00
31.Творожниця «Тефаль»11500,001500,00
32.Ноутбук «Lenovo»17000,007000,00
33.Комп`ютер17000,007000,00
34.Планшетний комп`ютер «Самсунг»15000,005000,00
35.Планшетний комп`ютер «Самсунг»12000,002000,00
36.Планшетний комп`ютер «Бравіс»12500,005000,00
37.Праска «Тефаль»1800,00800,00
38.Пилосос «Зельмер»14000,004000,00
39.Пароварка «Тефаль»12000,002000,00
40.Сокодавка «Дельта»11000,001000,00
41Пилосос «Самсунг»12000,002000,00
42.Відеокамера «Canon»15000,005000,00
43.Вайфай ровтер «TP Link»1800,00800,00
44.Автохолодильник1800,00800,00
45.Кухонний набір посуду12000,002000,00
46.Пательня «Тефаль»3500,001500,00
47.Набір посуду для варки їжі (каструлі)2500,001000,00
48.Подушки для спання4300,001200,00
49.Ковдра4500,002000,00
50Постільний комплект3600,001800,00
51Миша комп`ютерна1500,00500,00
52.Меблева стінка для вітальні17000,007000,00
53.Стіл комп`ютерний1800,00800,00
54.Стілець комп`ютерний1800,00800,00
55.Килим12000,002000,00
56.В`язальна машина18000,008000,00
57.Швейна машина15000,005000,00
58.Телевізор «Самсунг»13000,003000,00
59.Андроїд до телевізора11500,001500,00
Всього 188500,00

15 березня 2016 року відповідач ОСОБА_2 без його відома та згоди продала транспортний засіб марки «ВАЗ 11183», номер кузова НОМЕР_1 , 2006 року випуску, ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2142-2016-840 за ціною 30 000 грн.

Посилаючись на наведені обставини ОСОБА_1 просив суд :

- поділити майно, що є їхньою з ОСОБА_2 спільною сумісною власністю подружжя, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , виділивши йому, ОСОБА_1 , в натурі Ѕ частину вказаного будинку, а іншу Ѕ частину цього будинку ОСОБА_2 ;

- визначити частку ОСОБА_1 у зобов`язанні по кредитному договору MKAWGK00000185 від 11 липня 2006 року на суму 9 753,53 Євро, що еквівалентно 268 047,75 грн, в розмірі Ѕ частки, що становить 4 876,76 Євро, що еквівалентно 134 023,87 грн;

- визначити частку ОСОБА_2 у зобов`язанні по кредитному договору MKAWGK00000185 від 11 липня 2006 року на суму 9 753,53 Євро, що еквівалентно 268 047,75 грн, в розмірі Ѕ частки, що становить 4 876,76 Євро, що еквівалентно 134 023,87 грн;

- визначити частку ОСОБА_1 у зобов`язанні по сплаті заборгованості за споживання природнього газу в розмірі Ѕ частки, що становить 6 047 грн;

- визначити частку ОСОБА_2 у зобов`язанні по сплаті заборгованості за споживання природнього газу в розмірі Ѕ частки, що становить 6 047 грн;

- поділити їхнє спільне майно з відповідачкою ОСОБА_2 , виділивши їй вище перераховане рухоме майно домашнього вжитку в кількості 59 одиниць на загальну суму 188 500,00 грн;

- виділити йому ОСОБА_1 грошову компенсацію із вказаного вище рухомого майна в сумі 94 250,00 грн;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 2142-2016-840 від 15 березня 2016 року автомобіля марки «ВАЗ 11183», номер кузова НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 1596 см куб, сірого кольору, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки «ВАЗ 11183», номер кузова НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 1596 см куб сірого кольору.

03.05.2017 року ОСОБА_1 подав суду заяву про часткову зміну позовних вимог, в якій просив :

- припинити право спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок АДРЕСА_1 , та визнати за ним ОСОБА_1 право приватної власності в цілому на цей будинок;

- визнати договірні зобов`язання за кредитним договором MKAWGK00000185 від 11 липня 2006 року на суму 16 960 Євро за ним, ОСОБА_1 .

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , 3-ї особи ПАТ КБ «ПриватБанк» про поділ майна подружжя в частині поділу житлового будинку АДРЕСА_1 , кредитного договору MKAWGK00000185 від 11 липня 2006 року та визначення частки по сплаті заборгованості за спожитий природний газ залишено без розгляду (т.1 а.с.115).

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, який мотивувала тим, що з 24.11.2001 року по 14.06.2016 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 .

У період шлюбу за спільні кошти вони придбали автомобіль марки «Opel Vivaro», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , який був зареєстрований на відповідача ОСОБА_1

03 лютого 2016 року ОСОБА_1 без її відома та згоди відчужив вказаний вище автомобіль своїй співмешканці ОСОБА_4 за договором купівлі продажу № 2142-2016-371 від 03.02.2016 року за ціною 49 000 грн.

Відповідно до ст.60 СК України спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_10 , оскільки був придбаний у період шлюбу за спільні кошти, і їх частки у праві власності на цей автомобіль є рівними.

Тому просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля № 2142-2016-371 від 03.02.2016 року марки «Opel Vivaro», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 .

Визнати цей автомобіль спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 подала заяву про збільшення позовних вимог від 29.08.2017, в якій просила:

- визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наступне майно, а саме : - житловий будинок з надвірними спорудами та прибудовами за АДРЕСА_2 ; - земельну ділянку площею 0,0698 га за вказаною адресою; - автомобіль марки «ЗАЗ 110307», 2005 року випуску, № кузоваY6D2195, н.з НОМЕР_3 ; - автомобіль марки «Opel Vivaro», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , н.з. НОМЕР_4 ; - причіп марки ПГМФ 8302, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_5 , н.з. НОМЕР_6 .

Поділити майно, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на автомобіль марки «Opel Vivaro», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , н.з. НОМЕР_4 , а за ОСОБА_1 право власності на : - житловий будинок з надвірними спорудами та прибудовами за АДРЕСА_2 ; - земельну ділянку площею 0,0698 га за вказаною адресою; - автомобіль марки «ЗАЗ 110307», 2005 року випуску, № кузоваY6D2195, н.з НОМЕР_3 ; - причіп марки ПГМФ 8302, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_5 , н.з. НОМЕР_6 .

Стягнути з ОСОБА_1 на її, ОСОБА_2 , користь різницю вартості виділеного майна в сумі 175 400,00 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2018 року у первісному позові ОСОБА_1 та зустрічному позові ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати зазначене рішення в частині відмови їй у задоволенні зустрічного позову, як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким її зустрічну позовну заяву задовольнити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні його позову, оскільки рішення судом постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 в особі представника адвоката Білей С.В. подала заяву про відмову від позовної вимоги про визнання права спільної сумісної власності подружжя на причіп марки ПГМФ 8302, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , та його поділ.

ОСОБА_1 також подав до Закарпатського апеляційного суду заяву від 08.01.2020 в якій відмовився від позовних вимог, а саме :

- поділу житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- визначення часток у зобов`язанні по кредитному договору MKAWGK00000185 від 11 липня 2006 року на суму 9 753,53 Євро, що еквівалентно 268 047,75 грн;

- поділу спільно набутого рухомого майна на суму 188 500,00 грн;

- припинення права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок АДРЕСА_1 , та визнання за ним ОСОБА_1 права приватної власності в цілому на цей будинок;

- визнання договірних зобов`язань за кредитним договором MKAWGK00000185 від 11 липня 2006 року на суму 16 960 Євро за ним, ОСОБА_1 .

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15 січня 2020 року прийнято відмову ОСОБА_2 від позовної вимоги про визнання права спільної сумісної власності подружжя на причіп марки ПГМФ 8302, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , та його поділ.

Також прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог щодо поділу спільно набутого рухомого майна; від припинення права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок АДРЕСА_1 ; визнання за ним права приватної власності в цілому на цей будинок, та визнання договірних зобов`язань за кредитним договором MKAWGK00000185 від 11 липня 2006 року на суму 16 960 Євро за ним, ОСОБА_1 .

У зв`язку з відмовою сторін від зазначених вище позовних вимог, визнано нечинним рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2018 року в частині відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у задоволенні цих позовних вимог, і закрито провадження у справі в цій частині.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Русінко В.Д. апеляційну скаргу підтримали в частині скасування рішення суду першої інстанції щодо відмови ОСОБА_1 у позовних вимогах про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2142-2016-840 від 15 березня 2016 року автомобіля марки «ВАЗ 11183», укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та визнання цього автомобіля спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Просили рішення суду в цій частині скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити ці позовні вимоги.

Адвокат Білей С.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , просила апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених у ній.

Відповідач ОСОБА_4 , її представник адвокат Борисов І.В., відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_12 заперечили щодо визнання спірних договорів купівлі-продажу транспортних засобів недійсними та визнання цього майна спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_10 .

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Дурдинець Р.Ю. залишила вирішення спору на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктом 9 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні первісного позову, оскільки такого суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Проте не може повністю погодитись із висновком суду щодо відмови ОСОБА_2 у задоволенні зустрічного позову з таких підстав.

Положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази повинні бути належними, допустими, достовірними та достатніми.

Приписами ч.2 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

На підставі ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом установлено, що сторони ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2001 року, який рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 червня 2016 року розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили (т.1 а.с.28).

Від шлюбу у них народилося троє дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07 липня 2006 року за спільні кошти подружжя позивачем і відповідачем, на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого 07 липня 2006 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2816, у спільну сумісну власність було набуто нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , за ціною 49 550 грн (т.1 а.с.10-11). Вказаний житловий будинок зареєстрований на ОСОБА_1 , що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ТОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 07.07.2006 (т.1 а.с.11).

Також подружжям ОСОБА_10 за час шлюбу та за спільні кошти було придбано автомобіль марки «ВАЗ 11183», номер кузова НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який був зареєстрований 13 липня 2007 року РЕП Мукачівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_2 , та автомобіль марки «Opel Vivaro», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , зареєстрований на відповідача ОСОБА_1 (т.1 а.с. 51, 67).

Доводи ОСОБА_2 щодо придбання нею автомобіля марки «ВАЗ 11183», номер кузова НОМЕР_1 , 2006 року випуску, за власні кошти від продажу квартири, що стверджує договором купівлі-продажу квартири від 20.06.2007, згідно з яким ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 продали належну їм квартиру АДРЕСА_3 за ціною 256 475,00 грн (т.1 а.с.131), не заслуговують на увагу і спростовуються договором купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту і договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 18.07.2007, згідно з яким позичальник ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 9 120,00 доларів США на купівлю автомобіля (т.2 а.с.167-180).

Окрім цього, подружжям у спільну сумісну власність було набуто земельну ділянку площею 0,0698 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :00:102:0002, право власності на яку посвідчено державним актом, виданим на ім`я ОСОБА_1 19 березня 2012 року (т.1 а.с.210).

15 березня 2016 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № НОМЕР_7 відчужила автомобіль марки «ВАЗ 11183», номер кузова НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 1596 см куб, сірого кольору, ОСОБА_3 за ціною 30 000 грн (т.1 а.с.66).

03 лютого 2016 року ОСОБА_1 за договором купівлі продажу транспортного засобу № НОМЕР_8 відчужив автомобіль марки «Opel Vivaro», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1995, сірого кольору, ОСОБА_4 за ціною 49 000 грн (т.1 а.с.52).

Вказані транспортні засоби сторонами були відчужені за час перебування у шлюбі.

Отже, колегією суддів установлено, що серед наявного на час вирішення спору майна є лише вищевказаний житловий будинок та земельна ділянка за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Аналогічна норма міститься в ст. 60 СК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Статтею 61 СК України (у редакції, чинній до внесення змін Законом N 2913-VI) було встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

9 лютого 2011 року набрав чинності Закон України N 2913-VI від 11.01.2011 «Про внесення змін до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя», яким ст. 61 СК України доповнено частиною п`ятою, якою передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Частину п`яту статті 61 Сімейного кодексу України було виключено на підставі Закону №4766-У1 від 17.05.2012.

А тому земельна ділянка площею 0,0698 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :00:102:0002, набута ОСОБА_1 за час шлюбу внаслідок її приватизації, на яку йому було видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 19.03.2012, є спільною сумісною власністю подружжя і відповідно підлягає поділу між ними.

Згідно з ст.70 СК України у разі поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч.4 ст.71 СК України).

Згідно із звітом про оцінку житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_2 , виготовленого Закарпатською торгово-промисловою палатою 05.04.2017, ринкова вартість вказаного житлового будинку становить 237 200 грн (т.1 а.с.191-203).

Відповідно до довідки експерта оцінювача ПП ОСОБА_16 , вартість земельної ділянки площею 0,0698 га, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :00:102:0002, станом на 19 липня 2017 року становить 145 000 грн (т.1 а.с.211).

Вказане нерухоме майно подружжям ОСОБА_10 було набуто за час перебування у шлюбі, а тому таке, за наведених вище обставин, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки ОСОБА_1 заперечує цей факт, тому підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя майна, а саме житлового будинку з надвірними спорудами та прибудовами за АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,0698 га за вказаною адресою.

Враховуючи, що сторони не домовилися про порядок поділу цього нерухомого майна, а тому колегія суддів уважає, що зазначене майно слід поділити шляхом визнання за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 права власності по Ѕ частині за кожним житлового будинку з надвірними спорудами і прибудовами за АДРЕСА_2 , та по Ѕ частині за кожним земельної ділянки площею 0,0698 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :00:102:0002.

Щодо вимог ОСОБА_2 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіля марки «ЗАЗ 110307», 2005 року випуску, № кузоваY6D2195, н.з НОМЕР_3 , та автомобіля марки «Opel Vivaro», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , н.з. НОМЕР_4 , визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля № НОМЕР_8 від 03.02.2016 року марки «Opel Vivaro», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , і вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2142-2016-840 від 15 березня 2016 року автомобіля марки «ВАЗ 11183», номер кузова НОМЕР_1 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 1596 см куб, сірого кольору, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і визнання цього автомобіля спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та поділу вказаного майна, то суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відмову сторонам у задоволенні цих вимог з таких підстав.

Положеннями ч.1 ст.65 СК України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно з ч.3 ст.65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане з договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Оскільки сторони не довели і не подали суду доказів на укладення спірних договорів купівлі-продажу автомобіля з порушенням вимог закону чи їх укладення без згоди другого з подружжя, а також, що кошти, які ними були отримані за час перебування у шлюбі були використані не в інтересах сім`ї, тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_2 у позовних вимогах про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0698 га, і поділу цього майна, відповідно до ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення, яким зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 слід задовольнити частково. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя житловий будинок з надвірними спорудами і прибудовами за АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,0698 га, що розташована за вказаною адресою. Поділити це майно шляхом визнання за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 права власності по Ѕ частині за кожним вказаного житлового будинку з надвірними спорудами і прибудовами, та по Ѕ частині за кожним вказаної земельної ділянки. У решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382, 384 ЦПК України, ст.ст.60, 61, 65,70, 71 СК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2018 року в частині відмови ОСОБА_2 у позовних вимогах про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя житлового будинку з надвірними спорудами та прибудовами за АДРЕСА_2 і земельної ділянки площею 0,0698 га за вказаною адресою, та поділу цього майна, скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя житловий будинок з надвірними спорудами і прибудовами за АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,0698 га, що розташована за вказаною адресою.

Поділити майно, що перебуває в спільній сумісній власності подружжя, шляхом визнання за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності по Ѕ частині за кожним житлового будинку з надвірними спорудами і прибудовами за АДРЕСА_2 , та по Ѕ частині за кожним земельної ділянки площею 0,0698 га, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :00:102:0002.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 березня 2020 року.

Суддя-доповідач :

Судді :