Справа № 500/2494/19
Провадження № 2-о/946/3/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І.

при секретарі Івановій Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міськрайонне управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому документу, а саме державного акту серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, площею 2,93 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1081 від 18.09.2000 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.09.2000 року на підставі рішення XIV сесії ХХІІІ скликання Кам`янської сільської Ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 31.05.2000 року № 140 заявник отримав державний акт ІІ-ОД №084166 на право приватної власності на землю площею 2,93 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ОД № НОМЕР_2 від 18.09.2000 року Проте як виявилося по батькові заявника у державному акті не відповідає по батькові зазначеному у його паспорті громадянина України, а саме, в державному акті його по батькові вказано як « ОСОБА_3 », в той час як справжнє його по батькові « ОСОБА_4 ». Такі розбіжності в написанні одного і того по батькові не дозволяють заявнику в повному обсязі реалізовувати права на землю, виготовити технічну документацію для присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, тому є необхідність встановлення факту приналежності йому документу на земельну ділянку.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник заінтересовані особи Міськрайонне управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській областіу судове засідання не з`явився, надійшла заява про те, що Міськрайонне управління є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області і не може виступати в якості заінтересованої особи. (а.с.14-15)

На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні, з матеріалів справи встановлено, що в Державному акті серії ІІ-ОД №084166, виданого на підставі рішення XIV сесії ХХІІІ скликання Кам`янської сільської Ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 31.05.2000 року № 140, на земельну ділянку, розташовану на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,93 гектарів, але у зазначеному Державному акті помилково записано по батькові заявника « ОСОБА_3 ».(а.с.4)

Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 12.09.1997 року, по батькові заявника зазначено « ОСОБА_4 ». (а.с.5)

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я , по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності заявнику державного акту про право власності на земельну ділянку, що розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 316 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 12.09.1997 року,індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №084166, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 18.09.2000 року за ОД №10-05-1081.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.І.Грубіян