РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

за участі представника позивача Луцик О.А.

представника відповідача Томчишина А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» про відшкодування завданих збитків у зв`язку із недоліком продукції (дефектом продукції) та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТзОВ «Євро Пауер», про стягнення з відповідача на свою користь завдані збитки в розмірі 22591,91 грн., що складається: з 1290,47 грн. - оплата за придбане пальне на АЗС, яка належить відповідачу; 12401,66 грн. - оплата на користь ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» за проведення ремонтних робіт автомобіля; 7700 грн. - оплата на користь ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» за проведення фізико-хімічного експертного дослідження нафтопродуктів; 1199,78 грн. - оплата за заправку автомобіля для поїздки до міста Києва для отримання висновку експерта. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.07.2018 року позивач, який є власником автомобіля марки TOYOTA CAMRY 2017 року випуску, р.н НОМЕР_1 , ним було здійснено купівлю палива на автозаправній станції (АЗС), яка належить ТзОВ «ЄВРО ПАУЕР», на суму 1290,47 грн. Після заправки автомобіля, від`їхавши приблизно 200 метрів, вищезазначений автомобіль захлох на проїжджій частині і двигун не вдалося завести. Оскільки двигун автомобіля знаходився в несправному стані позивач для проведення діагностики та ремонту автомобіля звернувся до найближчого сервісного центру - ТзОВ «Сервісний центр «Діамант». Причиною поломки автомобіля визначено заправку неякісним бензином на вищезазначеній АЗС. Таким чином, внаслідок заправки автомобіля неякісним пальним, окрім безпосередньої оплати за придбане пальне у розмірі 1290,47 грн., позивач змушений був здійснити витрати на ремонт автомобіля у розмірі 12401,66 грн., провести фізико-хімічне експертне дослідження у розмірі 7700 грн., та понести витрати на заправку автомобіля представника (адвоката Кальки Я.З.) для доставки палива як експертного зразка для фізики-хімічного дослідження в ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» у м.Київ у розмірі 1199,78 грн.

Окрім того позивач зазначає, що з огляду на вищезазначене, заправка автомобіля бензином, який не придатний для використання за своїм призначенням, є продажем продукції з дефектом, оскільки призвело до виходу з ладу автомобіля. Неправомірними діями відповідача завдано позивачу моральну шкоду, яку останній оцінює у розмірі 50000 грн.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позов від 05.02.2020 року. Представник відповідача заперечує проти задоволення позову, з огляду на наступне. Представник відповідача спростовує твердження позивача щодо поганої якості пального на АЗС належній ТзОВ «ЄВРО ПАУЕР», оскільки дане не підтверджене належними доказами, натомість товариство має відповідні паспорти якості №08/05-2018 від 11.05.2018 та сертифікат відповідності №UA 1.174.0020718-17 від 22.12.2017 року. Також зазначає, що позивачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок, а саме, що причиною поломки автомобіля стало саме пальне придбане на АЗС ТОВ «ЄВРО ПАУЕР», а не пальне придбане до 27.07.2018 р., чи після цього дня. Також зазначає, що відсутні докази необхідності ремонту автомобіля належного позивачу. Представник відповідача зазначає, що відсутні докази належного повідомлення представників ТзОВ «ЄВРО ПАУЕР» про злив пального. Окрім того, представник відповідача у своїй заяві від 03.02.2020 р. просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності, з огляду на те, що позовна давність з вимогою про відшкодування шкоди внаслідок можливих недоліків завершилася після одного року з моменту, як особа дізналася про можливе порушенням своїх прав.

Позивачем 27.02.2020 року до суду подано відповідь на відзив. Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання конфліктної ситуації, що виникла 27.07.2018 року, представником позивача було відправлено вимогу до ТзОВ «ЄВРО ПАУЕР». Позивач спростовує доводи представника відповідача викладені у відзиві на позов, щодо паспорту якості та сертифікату відповідності долученого відповідачем, оскільки, як зазначає, дане є супровідними документами при поставці на АЗС відповідного бензину, та не підтверджує якість пального при його подальшому зберіганні та реалізації. У заяві від 27.02.2020 року позивач заперечив проти застосування строків позовної давності, зокрема, зазначив, що строк звернення до суду із вимогою про відшкодування завданих збитків, не сплив, оскільки на правовідносини, що є предметом даного спору поширюється ЗУ №3390-VI від 19.05.2011р. «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», тому до вищезазначеної вимоги встановлюється позовна давність тривалістю у три роки.

Ухвалою суду від 02.12.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження у вищезазначеній справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги свого довірителя в повному обсязі, просив позов задовольнити, з підстав та мотивів, які наведені у позові та заявах по суті спору.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та не доведеними.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства вправа. Реалізація такого принципу передбачає можливість кожної особи звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, у тому числі й для їх відновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а способами захисту цивільного права є зокрема відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 є власником автомобіля марки TOYOTA CAMRY 2017 року випуску, р.н НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Вартість та оплата ОСОБА_1 бензину автомобільного А-95, у розмірі 48,17 літрів, на загальну суму 1290,47 грн., підтверджується чеком №141443 від 27.07.2018 р. (а.с.9) Зокрема, з огляду на інформацію яка відображена в чекові, адресою місцезнаходження АЗС є: вул. Бродівська, 37, с. Ясенів, Бродовський район, Львівська область .

Представником позивача - адвокатом Луцик О.А. до ТзОВ «ЄВРО ПАУЕР» направлено вимогу від 10.10.2019 р. про добровільне відшкодування ОСОБА_1 завданих збитків у зв`язку з продажем йому неякісного палива (дефектної продукції), у загальному розмірі - 22591,91 грн. що складається з: 1290.47 грн. - оплата за придбане пальне на АЗС. яка належить ТОВ «ЄВРО ПАУЕР»; 12401.66 грн. - оплата на користь ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» за проведення ремонтних робіт автомобіля; 7700,00 грн. - оплата на користь ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» за проведення фізико-хімічного експертного дослідження нафтопродуктів; 1199.78 грн. - оплата за заправку автомобіля для поїздки до міста Києва в ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» для отримання висновку експерта.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

До спірних правовідносин, враховуючи існування між сторонами споживчих відносин, підлягають застосуванню відповідні правила Закону України «Про захист прав споживачів», а також спеціальні правила про роздрібну купівлю-продаж.

Відповідно до статті 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про захист прав споживачів» шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які, зокрема, визначають порядок роздрібної торгівлі бензином, дизельним пальним, гасом, маслами, мастилами (далі - Правила).

Згідно з пунктом 11 Правил шкода, завдана життю, здоров`ю споживача або його майну внаслідок використання нафтопродуктів неналежної якості, підлягає відшкодуванню суб`єктом господарювання в повному обсязі та в порядку, установленому законодавством.

Відповідно до пунктів 34, 35 Правил заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки. Дозволяється також відпускати нафтопродукти (крім скрапленого вуглеводневого газу) в тару споживача (металеві каністри).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. № 1442 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров`я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування

ОСОБА_1 04.08.2018 р. залишив повідомлення у книзі відгуків та пропозицій ТзОВ «ЄВРО ПАУЕР» (Бродіський р-н. с.Ясенів , вул .Бродівська 37), щодо часу та місця проведення зливу придбаного палива, з проханням забезпечити участь представника товариства. (а.с.14-15)

Згідно Акту виконаних робіт № 61548 від 04.08.2018 року, працівниками ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» були проведені наступні дії: злиття палива, промивання паливної системи, заміна паливного фільтра, зняття-встановлення баку, заміна свічок запалювання. Час проведення відповідних робіт - з 27.07.2018 року по 04.08.2018 року. Вартість даних робіт склала 12401,66 грн., що підтверджується також рахунком-фактурою №ДМ00007075 від 04.08.2018 р.

Також судом досліджено акт, складений відповідно про злиття та опломбування палива, та передачу його власнику автомобіля (а.с.17)

Відповідно до висновку №32/18 фізико-хімічного експертного дослідження нафтопродуктів від 10.09.2018 року, встановлено наступне, що надані для дослідження безбарвна рідина в червоній каністрі та коричнева рідина в полімерній пляшці є нафтопродуктами. Надані зразки не є сумішами різних товарів них бензинів. Безбарвна рідина в червоній каністрі не містить сторонніх домішок. Коричнева рідина в полімерній пляшці містить домішки води та моторного мастила. Також даним висновком встановлено, що дефекти виявлені в коричневій рідині в полімерній пляшці зумовлені неправильними умовами зберігання, транспортування, тощо, внаслідок чого в бензин потрапили домішки води та моторного мастила.

Зокрема, у висновку вказано, що: «На дослідження надійшли два зразки рідини в полімерній непрозорій каністрі червоного кольору, місткістю 20 л, щільно закритій ковпачком чорного кольору та в полімерній пляшці напівпрозорій білого кольору закритій ковпачком червоного кольору. Горловина та ковпачок каністри обклеєна за допомогою клейкої стрічки, паперовою стрічкою".

Витрати на проведення експертизи понесені позивачем підтверджуються рахунком-фактурою №12/18 від 14.08.2018 р., на суму 7700 грн. та актом виконаних робіт наданих послуг від 13.09.2018 р. (а.с.25, 26)

Суд виходить з того, що заправка автомобіля, бензином не належної якості з точки зору чинного законодавства є продажем продукції з дефектом, оскільки призвело до виходу з ладу автомобіля позивача.

Спірні відносини регулюються ч. 1 та ч. 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, за змістом котрих майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам заподіювач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між ремонтом автомобіля та неякісним пальним придбаним на АЗС ТзОВ «ЄВРО ПАУЕР».

В свою чергу, відповідач не надав доказів, які свідчили б про відсутність вини у заподіянні шкоди позивачу. Зокрема паспорт якості № 08/05-2018 від 11.05.2018 року та сертифікат відповідності № ІІА1.-17 від 22.12.2017 року є супровідними документами при поставці на АЗС відповідного бензину А-95. Ці документи підтверджують якість пального при передачі його на АЗС, але не при подальшому його зберіганні та реалізації. Тобто пальне може стати неякісним при неправильному прийманні нафтопродуктів до резервуарів АЗС, порушення умов зберігання, перекачування, відпуску бензину уже на АЗС. змішуванні з іншими (однорідними) продуктами тощо.

При визначенні розміру матеріальної шкоди суд враховує її документальну підтвердженість. Зокрема відшкодуванню підлягають 13692,13 грн., що складаються із 1290,47 - оплата за придбання пального на АЗС та 12404,66 грн. - витрат на ремонт автомобіля.

Щодо витрат позивача на заправку автомобіля представника адвоката Кальки Я.З. для доставки палива як експертного зразку для фізико-хімічного дослідження в ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» у м.Києві, суд зазначає, що дані витрати позивачем не мотивовані, не обґрунтовані і задоволенню дана вимога не підлягає.

Відповідно до ч. 1ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, враховуючи положення ст. 23 ЦК України, відповідно до якої розмір відшкодування визначається з урахуванням характеру та тривалості моральних і фізичних страждань, та вимог щодо засад розумності та справедливості.

Відповідно до усталеної судової практики під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди у заявленому ним розмірі не доведені.

Враховуючи вищевказані норми закону, а також характер та тривалість моральних, душевних страждань позивача, незручності у зв`язку з цим, неправомірність і тривалість невиконання відповідачем законних вимог споживача про відшкодування завданої шкоди, суд вважає, що на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню моральна шкода в сумі 2000 грн. Таким чином, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Щодо заяви представника відповідача від 03.02.2020 року про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність, що застосовується до вимог про відшкодування шкоди, тривалістю у три роки, відповідно до ЗУ « Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції»

Та відповідно до ч.2 ст. 10 даного закону , перебіг позовної давності, визначеної в частині першій цієї статті, починається з дня, коли позивачу стало відомо або мало б стати відомо про наявність шкоди, дефекту в продукції та особу виробника.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позиція відповідача щодо спливу строків позовної давності є помилковою.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 1921 грн. та документально підтверджені витрати на проведення фізико-хімічного експертного дослідження нафтопродуктів на суму 7700 грн.

Щодо витрат позивача на заправку автомобіля представника адвоката Кальки Я.З. для доставки палива, як експертного зразку для фізико-хімічного дослідження в ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» у м.Києві, суд зазначає, що дані витрати не є витратами пов`язаними з розглядом справи у розуміння ст. 123 ЦПК України та дані витрати позивачем не мотивовані, не обґрунтовані, відповідно задоволенню дана вимога не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» про відшкодування завданих збитків у зв`язку із недоліком продукції (дефектом продукції) та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданих збитків в розмірі 13692 (тринадцять тисяч шістсот дев"яносто дві) гривні 13 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 9621 (дев"ять тисяч шістсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський Рівненської області (пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач ТОВ «Євро Пауер», місцезнаходження м.Київ вул.Є.Сверстюка буд.19

Повний текст судового рішення складено 10.03.2020 р.

Суддя І.О.Гордійчук