Провадження № 2/761/6444/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Буцан Р.О.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Вождаєнко Н.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної в м. Києві державна адміністрація, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про визнання права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. З лютого 1994 року позивач працював в Шевченківському РУГУ МВС України в м. Києві на посаді дільничного інспектора. Керівництвом позивача було порушено питання про поставлення ОСОБА_1 на квартирний облік. На підставі листа № ІІ.ЗП-5/КВ-12361, К-32 від 25.03.1996 року Шевченківської районної ради ОСОБА_1 надано квартиру АДРЕСА_1 для тимчасового проживання до прийняття відповідного рішення по житловому питанню. У вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_3 , який з 03.08.1994 року перебуває у розшуку. Станом на 1999 рік він вважається без вісті відсутнім. ОСОБА_3 на квартирному обліку не перебуває, йому не видавався ордер на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач з 25.04.1996 року перебуває на квартирному обліку і не одноразово звертався до уповноваженого органу із заявою про видачу ордеру на житло, однак отримував відмову у зв`язку із відсутністю документів , які б стверджували, що квартира АДРЕСА_1 є вільною. . На даний момент будинок перебуває у сфері управління Шевченківської районної вмісті Києві державної адміністрації. За всі 24 роки проживання в квартирі позивач постійно та регулярно сплачує всі передбачені чинним законодавством платежі, не має заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг. За цією адресою отримує поштову кореспонденцію. Позивач користувався і користується помешканням добросовісно і відкрито, проте ордер ОСОБА_1 не видано. Дана адреса є єдиним місцем проживання позивача, на квартиру право власності не зареєстроване та вона відноситься до державного житлового фонду. За весь час проживання позивача в квартирі ні житлово-експлуатаційна організація, ні відповідач не пред`являли жодних претензій, отже фактично визнаючи за ОСОБА_1 право на проживання в квартирі. Зважаючи на викладене, представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

07.07.2020 р. відкрито провадження у даній справі, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позов представник Шевченківської районної в м. Києві державна адміністрація зазначив, що зазначена позивачем квартира не приватизована та перебуває у комунальній власності. Зареєстрований у квартирі є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 02.04.1992 року. ОСОБА_1 з родиною із 4 осіб зареєстрований у двокімнатній приватизованій квартирі АДРЕСА_2 і перебуває на квартирному обліку з 04.01.1990 року у загальній черзі за № 1379. Рішення ШРДА про надання позивачу спірної квартири не приймалось. Ордер на вселення не надавався. За таких обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

У відповідь на відзив представник позивача вказав, що з квітня 1996 року ОСОБА_1 користується спірною квартирою та саме відповідач в порушення вимог ст. ст. 58,61ЖК України не видав позивачеві ордер , що в свою чергу позбавило останнього можливості укласти договір найму. Особа, яка зареєстрована у спірній квартирі також не отримувала ордер на неї. Крім того, відповіді ШРДА на заяви позивача свідчать про те, що є єдиною перешкодою для задоволення вимоги ОСОБА_1 є відсутність у відповідача документів, які свідчать про те, що квартира вільна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , його представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити та покласти судові витрати на позивача.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення заявлених вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань від нього, пояснень по суті позову від нього в адресу суду не надходило.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку, суд вважає. Що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що за клопотанням начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, 25.03.1996 р., виконавчим комітетом Шевченківської районної ради народних депутатів м. Київ надано для заселення та тимчасового проживання ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 до прийняття відповідного рішення по житловому питанню.

Також не заперечується сторонами та обставина, що будинок АДРЕСА_1 перебуває у сфері управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1112 від 10.12.2010 р. «Про питання організації управління районами в місті Києві».

Як свідчать матеріали справи, в кв. АДРЕСА_1 зареєстрований з 02.04.1992 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 50/195 від 30.09.2020 р.

ОСОБА_3 на квартирному обліку при адміністрації району не перебуває. За наявною інформацією з 2010 р. по 2019 р. адміністрацією району ордер ОСОБА_3 , '1945 року народження на квартиру АДРЕСА_1 не видавався (довідка Шевченківської районної в місті державної адміністрації № 109/02/28-11801 від 28.12.2019 р.).

Так, як вбачається з довідок Шевченківського РУ ГУМВД України в м. Києві від 26.02.1997 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 х серпня 1994року оголошений у розшук.

За інформацією, викладеною у довідці Шевченківського РУ ГУМВД України в м. Києві від 14.01.1999 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахується як без вісті відсутнім.

Як повідомила Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрації - лист № 109/05/50/11036 від 05.12.2019 р., за інформацією Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, станом на 03.12.2019 р. приватизація квартири АДРЕСА_1 не проводилась.

Разом з тим, і дана обставина не заперечувалась представником відповідача, заяви ОСОБА_1 щодо надання ордеру на квартиру АДРЕСА_1 залишались без задоволення у зв`язку із відсутністю документів, які б свідчили, що помешкання є вільним.

Так, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 з квітня 1996 року і по день розгляду справи відкрито та вільно користується квартирою АДРЕСА_1 , сплачує всі передбачені законодавством платежі за користування квартирою, здійснює ремонтні роботи, що підтверджується відповідними квитанціями, розрахункових документів, копії яких долучено до матеріалів справи.

Зазначені вище обставини не заперечуються та не спростовуються представником відповідача.

Позивач ОСОБА_1 , що також не оспорюється сторонами, перебуває на квартирному обліку з 04.01.1990 року у загальній черзі за № 1379.

Крім того, під час розгляду справи не було встановлено обставин, та не отримано відповідних доказів, які б свідчили про те, що Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація протягом усього часу користування ОСОБА_1 квартирою, не визнавала за позивачем такого права.

Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою позивача пояснила, що знайома з ОСОБА_1 з 1995 року. Проживає позивач в квартирі АДРЕСА_1 постійно із дружиною.

Свідок ОСОБА_5 зазначила, що знайома з позивачем з 2001 р. Він поживає в будинку АДРЕСА_4 постійно.

За приписами ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до положень ч.ч. 4,5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

В свою чергу відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Способом захисту цивільного права або інтересу є, зокрема, визнання права, як це визначено ст. 16 ЦК України.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так з огляду на обставини встановлені в судовому засіданні, беручи до уваги, що позивач проживає в квартирі АДРЕСА_1 протягом 24 років, сплачує необхідні платежі, а також відсутності підстав вважати, що відповідач заперечував право ОСОБА_1 на проживання у квартирі, суд приходить до висновку про можливість задоволення заявлених вимог.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання представника позивача покласти останні на ОСОБА_1 .

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,133-141,196,200,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст.ст. 16,29 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківської районної в м. Києві державна адміністрація, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про визнання права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.11.2020 року .

Суддя: