Справа № 444/1152/19
Провадження № 2-п/444/4/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду та перегляд заочного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Жовківського районного суду від 11.07.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В обґрунтування заяви зазначила, що 11.07.2019 року Жовківським районним судом винесено заочне рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, яке частково задоволено. Про дане рішення, вона дізналася отримавши копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а саму копію рішеня отримала в приміщенні суду 10.01.2020 р.

З вказаним рішенням суду повністю не згідна, вважає його таким, що винесене з неправильним трактуванням обставин справи та помилковим застосуванням норм матеріальног права. У судові засідання по даній справі, вона не могла з`явитися, оскільки не отримувала жодного повідомлення про виклик в суд не отримував, ніяких документів з суду, позовної заяви. Тому просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду.

Представник ОСОБА_1 підтримав заяву про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду та перегляд заочного рішення, просив таку задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у поновленні строку слід відмовити, а заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду за виключенням випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, а згідно п.п. 6, 7 цієї норми, про поновлення процесуального строку або про відмову у поновленні процесуального строку суд постановлює ухвалу.

Із матеріалів справи вбачається, що за місцем своєї реєстрації ОСОБА_1 отримала як судову повістку на судове засідання призначене на 12.06.2019 р. так і копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з усіма додатками, однак суд відклав судовий розгляд на 11.07.2019 р.

В подальшому, як вбачається із матеріалів справи, що за місцем своєї реєстрації ОСОБА_1 отримала і судову повістку на судове засідання призначене на 11.07.2019 р., внаслідок чого судом ухвалено заочне рішення 11.07.2019 р. у даній справі.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, що за місцем своєї реєстрації ОСОБА_1 і отримала саме рішення суду від 11.07.2019 р.

Слід також зазначити, що ОСОБА_1 і навіть після отримання безпосереднньо в приміщенні суду копії рішення від 11.07.2019 р. також строк пропустила на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Суд приходить до висновку, що відповідачу ОСОБА_1 було достовірно відомо як про сам розгляд справи так і про заочне рішення суду після його винесення. Однак, заяву про його перегляд вона подала лише 07.02.2020 р., тобто із значним пропуском процесуального строку. При цьому у заяві про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, не наведено та не надано відповідних доказів пропуску такого строку, а судом не встановлено поважних причин для пропуску цього строку в судовому засіданні.

Крім того, відповідачем не наведено жодної поважної причини пов`язаної з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій щодо подачі заяви про перегляд заочного рішення в межах встановленого законом строку.

Таким чином, наведені в клопотанні про поновлення строку обставини, суд вважає неповажними, та які б виправдовували пропуск строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, що набрало законної сили, через тривалий час після його ухвалення.

Слід звернути увагу, що Європейський Суд з прав людини у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що ця справа стосується відновлення провадження через значний період часу, шляхом поновлення строку на ординарне апеляційне оскарження. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження( рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п.27, та "Трух проти України"). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В цій справі Європейський Суд з прав людини встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободз тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення (п. 42).

Європейський Суд з прав людини у своїх справах постійно підкреслює, що одним з основоположнихаспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. ( п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії»,п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії»,п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Відстоюючи принцип правової визначеності, як у випадках перегляду судових актів у порядку нагляду ( рішення Суду у справах"Світлана Науменко проти України", "Трегубенко проти України", "Рябих проти Росії"), та у випадках перегляду справ у зв`язку з нововиявленими обставинами ( рішення у справах "Праведна проти Росії"," Желтяков проти України", п.п. 42-48), Європейський Суд з прав людини вважає доцільним слідувати тій же логіці, коли цей основоположний принцип підривається за допомогою інших процесуальних механізмів, таких як продовження строку на оскарження.

В подальшому у пункті 34 рішення від 10.05.2012 року у справі «Безрукови проти Росії», Європейський Суд відмітив, що хоча продовження строку оскарження і проводиться на розсуд національних судів, останні, на думку Суду, повинні визначити, чи виправдовують підстави для подібного продовження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує межі розсуду суду ні в тривалості, ні в підставах для визначеності нових тимчасових строків (п. 34, справа «Безрукови проти Росії»).

У справах щодо України Європейський Суд неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідностіпри обставинах істотного і непереборного характеру (справи: "Салов проти України", п.93, "Проценко проти України", п.26, "Кравченко проти Росії", п.45). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення "помилки, що має фундаментальне значення для судової системи" (рішення у справі "Сутяжник" проти Росії", п.38).

Таким чином, суд не вбачає підстав у поновленні ОСОБА_1 строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, а тому в такому клопотанні слід відмовити.

Оскільки судом не встановлено підстав для поновлення пропущеного строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, дану заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 280-287, 353ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11.07.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11.07.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК Українип. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Ясиновський Р. Б.