Справа № 326/275/20
Провадження № 2/326/125/2020
УХВАЛА
10 квітня 2020 року м. Приморськ
Суддя Приморського районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання поновленими договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди землі та додаткових угод укладеними,
Позивач ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання поновленими договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди землі та додаткових угод укладеними.
Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 19.02.2020 забезпечено позов ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорів оренди землі поновленими шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки.
Оцінюючи дану заяву приходжу до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
За роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
В разі подання ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви про усунення перешкод в користуванні та поверненню їй земельних ділянок, предметом позову буде зобов`язання ФОП ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належними ОСОБА_1 на праві власності земельних ділянок.
ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом заборони ФОП ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії на земельних ділянках, які належить їй на праві власності.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення ФОП ОСОБА_2 від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
ОСОБА_1 не обґрунтовано необхідність застосування саме обраного нею заходу забезпечення позову, не доведено існування реальної загрози ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів у разі невжиття такого заходу забезпечення позову.
ОСОБА_1 зазначає, що вжиття обраного нею заходу забезпечення позову забезпечить недопущення у подальшому порушення її інтересів як власника земельної ділянки. Проте, матеріали справи не містять доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії на земельній ділянці, яка належить позивачу, в цій справі фактично є вирішенням спору по суті.
Під час вирішення питання про забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.
Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням вищевказаних роз`яснень Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суддя вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суддя
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання поновленими договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди землі та додаткових угод укладеними - відмовити.
Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

о .

10.04.20