Справа № 185/7611/20
Провадження № 2/185/3880/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 грудня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.
з участю секретаря судового засідання Трубіциної А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Позивач посилається на те, що він є власником зазначеного будинку, відповідач його син, зареєстрований у будинку, але фактично у ньому не проживає і не з`являється з 2010 року, не сплачує комунальні платежі, речей сина у будинку немає.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 не з`явились, згідно поданих письмових клопотань від 18 листопада 2020 року просили розглянути справу у їхню відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, зазначеною у позовній заяві, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Причину неявки відповідач не повідомив, відзиву на позов не надійшло.
Клопотання позивача про розгляд справи у його відсутність не містить заперечень проти заочного розгляду справи.
Тому суд проводить заочний розгляд справи відповідно до положень статті 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У судовому засіданні встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу № 4344, посвідченого 08 жовтня 2007 року нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Шлегою Г.І. (а.с.9-10).
У будинку зареєстровано місце проживання сина власника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Актом, складеним 01 вересня 2020 року головою квартального комітету №62 м.Павлограда Притулою А.В. з участю сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підтверджується, що ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 , починаючи з 2010 року по теперішній час (а.с.7).
Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18, члени сім`ї власника житла набувають право користування чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом.
Як передбачено ч.2 ст.406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів видно, що відповідач не підтримує з власником будинку сімейних стосунків, не пов`язаний з ним спільним побутом, з 2010 року не проживає у будинку, який належить позивачу.
Доказів протилежного суду не надано.
Тому право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст.406 ЦК України.
Таким чином наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому у зв`язку із задоволенням позову немайнового характеру судові витрати на сплату судового збору, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на його користь.
Керуючись ст.264-265 ЦПК України, суд
Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя У.М. Болдирєва