Справа № 585/2694/20
Номер провадження 2/585/965/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євлах О.О.

за участі:

секретаря судового засідання - Безручко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до

відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна

приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович

вимоги позивача: про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 22 жовтня 2020 року , позивач ОСОБА_1 (далі позивач), звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в даний час вона отримала від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. постанову про відкриття виконавчого провадження № 62850814 від 19.08.2020 року, з якої дізналась, що 19.08.2020 року вказаним приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 14618, виданного 23.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., яким з неї на користь Товариства з обмежеою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» стягнуто заборгованість в розмірі 18748,20 гривень.

На її звернення до приватного виконавцяі Малкової М.В., їй направлено копію виконавчого напису , на підставі яукого відкрито виконавче провадження № 62850814, з якого вбачається, що 23.07.2020 року притваним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 14618, яким звернуто стягнення з неї, як боржника за кредитним договором від 19.01.2015 року, укладеним з Публічним акціонерним товариство «ОТП БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав вимоги за кредитними договорами 27/03/17 від 27 березня 2017 року є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 14/05/2020-ФА від 14 травня 2020 є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». Строк платежу за Кредитним договором від 19 січня 2015 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року. Сума заборгованості складає 18248,20 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту, становить 134080,70 грн, заборгованість за комісією, становить 5166,05 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1,45 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0.00 грн. За вчиненим виконавчим написом нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 18748,20 грн. Викладені вище обставини змушують її звернутися до суду з цим позовом, оскільки стягнення з нею суми боргу за кредитним договором не є безспірним. Станом на 23.07.2020 року дату вчиненого спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів, які нотаріально не посвідчені, чиним законодавством не передбачалось. Кредитним договорів, на підставі якого вчинено оспорюваний виконавчий напис, нотаріально не посвідчувався. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріально посвідчених договорів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, з копії виконавчого напису вбачається, що він вчинений не на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість, тобто не на кредитному договорі, що свідчить про порушення нотаріусом процедури вчинення напису.

Крім того, на час вчинення спірного виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом 23.07.2020 року, сплив строк позовної давності у межах строку кредитування щодо платежів за період часу до 21.08.2017 року. Згідно Графіку платежів за кредитним договором № від 19.01.2015 року розмір заборгованості за кредитним договором у межах строку позовної давності на час вчинення спірного виконавчого напису становить 4987,32 грн ( 835,37х5=4987,32). Проте нотаріусом розмір заборгованості за кредитом у виконавчому написі визначений у сумі 18248,20 грн., тобто без урахування строку позовної давності. Натомість нотаріус має право вчинити нотаріальну дію виключно за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, при цьому в такому випадку не має значеня, які строки позовної давності визначені сторонами в кредитному договорі, а в силу статті 262 ЦК України заміна сторонни у зобов`язанні (укладення договору про відсутплення права вимоги) не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Таким чином, приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис без урахування імперативних правил обчислення строків давності, визначених ст.261 ЦК України, пунктами 3.1 та 3.4 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, протягом яких заборгованість може вважатися безспірною.

Також позивач зазначає, що згідно виконавчого напису нотаріуса стягнення заборгованості проводиться в період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року. У той же час, згідно Графіку платежів за кредитним договором № від 19 січня 2015 року останній платіж на погашення заборгованості мав бути здійснений 19.01.2018 року, а відтак заборгованість за вказаний період в розмірі 18248,20 грн не могла утворитись, тому є сумнівною.

Також положення спірного кредитного договору № PLRPGK від 28 травня 2008 року про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресірсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживача» і п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління національного банку України від 10.05.2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору. Умовами укладеного з нею кредитного договору № від 19 січня 2015 року передбачено сплату комісії за оформлення Кредиту 988,78 грн. та сплату комісії за управління Кредитом щомісяця, одночасно з погашенням суми Кредиту і процентами, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною данного Договору. З графіку платежів до кредитного договору № вбачається, що з 19.05.2015 року розмір комісії за управління Кредитом щомісяця становить 349,37 грн, а всього 11529,21 грн. Таким чином, комісія за оформлення Кредиту та комісія за управління Кредитном щомісяця є платою за послуги, що супроводжують кредит, тому пункти договору. Які передбачають її сплату є нікчемними.

При видачі спірного виконавчого напису нотаріус на зазначені вище обставини уваги не звернув, дійшов необгрунтованого висновку про можливість видачі виконавчого напису про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 5166,05 грн., у той час як положення кредитного договору, які передбачають її сплату , є нікчемними.

3. Відповідач заперечень проти позову не висловив.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву в якій розгляд справи просила проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

5.Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися. Про день і час розгляду справи повідомлялися.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову - зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 23.07.2020 року.

7. Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження і призначено підготовче судове засідання у справі на 16 листопада 2020 року.

8. Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду в судовому засідання на 03 грудня 2020 року.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с.13-14)

10. Згідно виконавчого напису вчиненного Гораєм О.С., приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 18748,20 гривень. (а.с.9).

11. Відповідно до постанови від 19.08.2020 року , приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 14618 виданого 23.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в сумі 18748,20 гривень.(а.с.10).

12. Згідно договору про надання споживчого кредиту № 2 ПАТ «ОТП Банк» укладеного з ОСОБА_1 , Банк надає Позичальнику споживчий Кредит 16479,65 гривень, на оплату комісії 988,78 грн., а всього 17468,43 гривні. Строк кредиту 36 місяців з 19 січня 2015 року по 19 січня 2018 року. Графік платежів складено з 19.02.2015 року по 19.01.2018 року. (а.с.11-12).

V. Норми права.

13. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Отже, дії нотаріуса щодо посвідчення права стягувача на стягнення з боржника грошових сум не пов`язані зі встановленням прав або обов`язків учасників правовідносин, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також має бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів), є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Пунктом 6.2. Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року встановлено стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, як то кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

VI. Оцінка суду.

14. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову, виходячи з наступного.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Ні відповідачем, ні третьою особою - приватним нотаріусом, яким вчинений оскаржуваний виконавчий напис, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусом перевірялась безспірність заборгованості. Хоча безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною.

Суд погоджується з доводами позивача, що виконавчий напис вчинено на підставі розрахунку банку, який є одностороннім арифметичним розрахунком і не може вважатися безспірним.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 05 липня 2017 року справа № 754/9711/14-ц.

Враховуючи викладене, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов переконання, що на час винесення виконавчого напису нотаріусом, відносини між ОСОБА_1 та Товариства з огбмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» не були безспірні. За таких обставин, застосовуючи правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

VІІ. Розподіл судових витрат.

15. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В позові ОСОБА_1 визначила попередні витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 гривень, однак жодного доказу на їх підтвердження не надала.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи, що позивачем, до позовної заяви не надано доказів на підтвердження понесення нею витрат на правничу допомогу в задоволення позову в цій частині необхідно відмовити.

VІІІ. Інші рішення у справі.

16. Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 22.10.2020 року, в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 23.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 5,12,13,76-81, 141, 200 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити частково.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 14618, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором від 19.01.2015 року в розмірі 18748,20 гривень.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» () на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Заходи забезпечення позову в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 23.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 14618 про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 18748,20 гривень за кредитним договором від 19 січня 2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «ОТП БАНК» продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканкаь АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товарисвто з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», індентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: 01033, м.Київ, вул.Саксаганського,14 оф.301.

Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, місцезнаходження м.Київ, вул.Поправки Юрія,6 офіс.14, індекс 02094.

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місцезнаходження: м.Житомир, вул.Бердичівська,35, 10008.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О.О.Євлах