Справа № 444/104/16-ц
Провадження № 2/444/12/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся в суд із позовною заявою до відповідача

ОСОБА_1 про стягнення 21125,07 доларів США заборгованості за кредитним договором №

BL 6158 від 10.07.2008 року.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.07.2008р. між ВАТ

«Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № BL 6158 від 10.07.2008 року

на загальну суму 70000 доларів США з терміном повернення кредиту до 01.07.2026р. та

сплатою за користування кредитними коштами 15,25 % річних. Кредит надано боржнику на

споживчі потреби. В подальшому, між банком та позичальником у період з 06.07.2009р. по

22.04.2013р. укладено сім додаткових угод до кредитного договору. В якості забезпечення

виконання грошового зобовязання 10.07.2008р. між банком та ОСОБА_1

укладено договір поруки, за умовами яких поручитель зобовязується перед позивачем

відповідати за невиконання боржником усіх зобовязань, що виникають з кредитного

договору в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Банк належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором та видав

боржнику обумовлену суму коштів на засадах платності та поворотності, однак останній не

виконує свого обовязку щодо повернення кредитних коштів. Станом на 20.02.2015р.

загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 21125,07 доларів США, з

яких 18483,39 доларів США прострочена заборгованість по кредиту( в т.ч. прострочена

заборгованість по кредиту 331,30 доларів США), 2601,62 доларів США -відсотки, 40,06

доларів США підвищені відсотки. Дану суму просить стягнути з відповідачів в примусовому

порядку.

ПАТ «Універсал Банк» повністю виконало свої зобовязання згідно кредитного

договору. Відповідач не виконав своїх зобов`язань по кредитному договору, не здійснивши

повної та своєчасної оплати по кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, в

результаті чого в нього утворилася заборгованість на загальну суму 21125,07 доларів США.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву

про розгляд справи у його відсутності. Просив позовні вимоги задоволити

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак проти позову заперечив.

Відповідач в судове засідання не зявилася повторно, суд вважає за можливе вирішити спір у її відсутності на підставі наявних доказів. Враховуючи те, що розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі для мирного врегулювання спору, у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обгрунтованого рішення.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується певернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, 10.07.2008р. між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № BL 6158 на загальну суму 70000 доларів США з терміном повернення кредиту до 01.07.2021р. та сплатою за користування кредитним коштами 15,25 % річних . Позичальник зобов`язувався сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом щомісячно згідно графіка погашення заборгованості по кредиту .

У звязку із порушенням умов вказаного кредитного договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість.

В подальшому, у період з 06.07.2009р. по 22.04.201 Зр між банком та позичальником укладено сім додаткових угод до кредитного договору, які змінювали розмір відсоткових ставок за користування кредитними коштами, з якими відповідач погодився, що стверджується підписом останнього в таких угодах.

Крім цього, 10.07.2008р. в якості забезпечення виконання грошового зобов`язання, між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки, за умовами яких поручитель зобовязується перед позивачем відповідати за невиконання боржником усіх зобовязань, що виникають з кредитного договору в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки, поручитель підтвердив, що обізнаний зі сумою кредиту, строком виконання грошового зобовязання боржником, розміром процентної ставки, зобовязань боржника щодо сплати штрафних санкцій.

В подальшому, у період з 06.07.2009р. по 22.04.2013р між банком та поручителем укладено чотири додаткових угод до Договору поруки.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що позивачем належно виконано умови кредитного договору та видано відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти обумовлені договором та крім цього, не заперечувалось стороною відповідача в процесі розгляду справи.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 629,525 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов забороняються.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що Банк свої обовязки перед позичальником виконав, вказані у договорах кредитні кошти були перераховані та видані відповідачу ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 через деякий час після укладення договору кредиту став періодично порушувати графіки погашення кредиту. Внаслідок цього у нього утворилася заборгованість.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість по кредитному договору № DL 6158 станом на 20.02.2015р. загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 21125,07 доларів США, з яких 18483,39 доларів США прострочена заборгованість по кредиту( в т.ч. прострочена заборгованість по кредиту 331,30 доларів США), 2601,62 доларів США -відсотки, 40,06 доларів США підвищені відсотки.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 порушив умови кредитного договору, зокрема, не здійснював своєчасного погашення заборгованості в установлені кредитним договором строки.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно із вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті.

Беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_3 доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з його вини, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що оскільки згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, то при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні (з наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти, яка була предметом позики, в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення).

Згідно статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд приходить до переконливого висновку, що внаслідок укладення договору поруки між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , ПАТ «Універсал Банк» вправі звертатись до суду із вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача ПАТ «Універсал банк» заборгованість за кредитним договором № BL 6158 від 10.07.2008 року в сумі 21125,07 доларів США, з яких 18483,39 доларів США прострочена заборгованість по кредиту( в т.ч. прострочена заборгованість по кредиту 331,30 доларів США) , 2601,62 доларів США -відсотки, 40,06 доларів США підвищені відсотки.

Судом встановлено, що 16.10.2014р. позивач скерував на адресу відповідача ОСОБА_1 вимогу сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, вказавши, що у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на 31 день з моменту отримання цієї вимоги. Відповідач отримала цю вимогу 30.10.2014р., що стверджується наданими суду копіями рекомендованих повідомлень про вручення. Станом на 01.12.2014р. (граничний строк виконання) вимога не виконана, термін повернення кредиту визнається таким, що настав достроково.

Верховний Суд України в постанові від 02.09.2015 р. у справі № 6-1077цс15 висловився стосовно дострокового повернення кредиту. Так, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, і сплати процентів відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України.

Договором поруки не визначено строк, після спливу якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за кредитним договором.

При вирішенні таких спорів суд має брати до уваги, що згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то в разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися із моменту порушення позичальником строку виконання зобовязання згідно з такими умовами чи у звязку із застосуванням банком права на вимогу про повернення кредиту достроково порушення встановленого банком строку дострокового повернення позичальником кредиту.

Предявивши вимогу про дострокове повернення кредиту і сплати відсотків за користування ним кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й має право предявити позов до поручителя, починаючи від дати порушення позичальником установленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Цей строк позивачем дотримано. Отже, вимоги до поручителя є підставними.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд враховує, що позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 3 654,00 грн. судового збору, що вбачається з платіжного доручення в матеріалах справи.

Так, як позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що із відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 654,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні в суд із позовом до відповідача.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , непрацює, ІПН НОМЕР_1 / на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" / , п/р № НОМЕР_2 в ПАТ "Універсал Банк", МФО 322001/ за кредитним договором №

BL 6158 від 10.07.2008 року заборгованість в загальній сумі 21125,07 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26.02.2020р. ( 2453, 00 гривень за 100 доларів США) становить 518 197,97 (п"ятсот вісімнадцять тисяч сто дев"яносто сім гривень 97 коп.), з яких

18483,39 доларів США прострочена заборгованість по кредиту( в т.ч. прострочена

заборгованість по кредиту 331,30 доларів США), 2601,62 доларів США -відсотки, 40,06

доларів США підвищені відсотки.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , непрацює, ІПН НОМЕР_1 / на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" / , п/р № НОМЕР_2 в ПАТ "Універсал Банк", МФО 322001/ судововий збір в сумі 3 654, 00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК.

Суддя: Мікула В. Є.