Справа № 645/4970/20
Провадження № 2-ві/645/9/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді Сілантьєвої Е.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Алтухової О.Ю. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Алтухової О.Ю. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди.

03.12.2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід головуючого судді в даній справі Алтухової О.Ю. В обґрунтування заяви про відвід зазначено, що 28.08.2020 позивачем ОСОБА_1 до Фрунзенського районного суду м. Харкова подана позовна заява до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди (справа № 645/4970/20). Відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями, суддею у цій справі визначено Алтухову Оксану Юріївну. Справі призначено єдиний унікальний номер 645/4970/20. Засобами поштового зв`язку позивачем по справі до Фрунзенського районного суду м. Харкова подавалось дві заяви про забезпечення позову у вищевказаній судовій справі.Спір між сторонами виник внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , та належить Позивачу на праві власності. ОСОБА_1 в заяві зазначає, що за результатами усіх обстежень комісія приходила до висновку, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбувається внаслідок протікання у квартирі АДРЕСА_2 за тією ж адресою, яка розташована над квартирою позивача. До позовної заяви також додано дві довідки, складені Немишлянським ВП ГУНП в Харківській області від 10.04.2020 та від 15.08.2020, якими зафіксовано ще два факти залиття квартири позивача власником квартири АДРЕСА_3 . Таким чином, заявниця вважає, що документально підтвердила суду 7 фактів залиття її квартири з вини власника квартири АДРЕСА_3 .

Крім того заявник в обґрунтування відводу вказала, що за наслідком розгляду другої її заяви про забезпечення позову в рамках розгляду справи суддею Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 відмова обумовлена направленою ОСОБА_1 скаргою до Вищої Ради Правосуддя, у якій скаржилась на порушення суддею процесуальних строків при розгляді вищезазначеної справи (скарга зареєстрована за вх. № 5419/0/18-20 від 20.10.2020). За результатами розгляду скарги, поштою нею було отримано ухвалу члена третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Матвійчук В.В. від 27.10.2020 № 5419/0/18-20. Фрунзенський районний суд м. Харкова на запит Вищої Ради Правосуддя у інформації за підписом судді Алтухової О.Ю. повідомив Вищу Раду Правосуддя про те, що лише 20.10.2020 до суду надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. Таким чином суд обґрунтував затягування у вирішенні питання про відкриття провадження у вищезазначеній справі та щодо розгляду першої заяви про забезпечення позову, а отже і порушення процесуальних строків. Відповідні пояснення судді Алтухової О.Ю. були покладені в основу рішення, за яким дисциплінарна скарга вищевказаною ухвалою члена третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 від 27.10.2020 № 5419/0/18-20 залишена без розгляду та повернута. В зв`язку з зазначеним, вважає, що маються усі підстави вважати, що суддя Алтухова О.Ю., після направлення відповідних пояснень до Вищої ради правосуддя, тобто виправдовуючись за свої дії у відповідь на направлену скаргу, вже не може бути неупередженою та об`єктивною по відношенню до мене як до Позивача у справі. На думку заявника про це свідчить необґрунтованість та формальний підхід у розгляді її другої заяви про забезпечення позову. Таким чином, має сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді, яка виходячи із викладених фактів повідомляє неправдиві відомості до Вищої Ради Правосуддя, а вже після цього розглядає подану заяву про забезпечення позову та не врахувала, що залиття квартири продовжувалось, стосовно чого нею надані відповідні докази.

Тому посилаючись на норми ЦПК України та судову практику ЄСПЛ з цих питань, просила відвести суддю Алтухову О.Ю. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова (суддя Алтухова О.Ю.) від 03.12.2020 року заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Алтухової О.Ю. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди передано для її вирішення іншому судді у відповідності до вимог ч. 3 ст. 40 та ч. 1 ст. 33 ЦПК України. При цьому суддею Алтуховою О.Ю. не встановлено будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин, про пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи або наявність порушень, про які повідомив позивач. Отже, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з підстав, наведених заявником. Обставин, передбачених статтею 37 ЦПК України судом не встановлено. Дослідивши заяву про відвід, суд прийшов до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне заяву про відвід, передати у встановленому законом порядку для її вирішення іншому судді.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2020 року питання про відвід здійснюється суддею Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєвою Е.Є., яка не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначена у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

У відповідність до положень ч.ч.7,8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши мотиви заявленого відводу, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Підстави для відводу визначені ч.ч.1,2 ст.36 ЦПК України.

Так, суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і відводиться:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України - з підстав недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Із змісту заяви ОСОБА_1 встановлено, що підставою для відводу складу суду із наведених мотивів є норма п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, в силу якої суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і відводиться за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Закон, враховуючи складність і різноманіття життєвих явищ, не може містити вичерпний перелік підстав для відводу судді. Через це п. 5 ч.1 ст.36 ЦПК України містить лише узагальнене формулювання. Однак особа, що заявляє відвід судді, повинна навести конкретні факти, що дають підставу для застосування даної норми. Це може стосуватися тих випадків, коли суддя, висловлюючи свою думку до початку розгляду справи, по суті, вже визначив тим самим своє ставлення до його результату або коли результат справи зачіпає тією чи іншою мірою інтереси самого судді або ж близьких йому людей. Тому, посилання позивача ОСОБА_1 лише на те, що суддя Алтухова О.Ю. ухвалювала процесуальні рішення по справі та надавала пояснення Вищій Раді Правосуддя щодо скарг позивача не може слугувати підставою для відводу останньої.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що можуть свідчити про його необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України, крім того підстави заявленого відводу стосуються процесуальних дій судді при розгляді справи, порядок оскарження яких передбачений у інший спосіб.

Судом не встановлено будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин, про пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Алтухової О.Ю.

Відтак, обґрунтованих підстав, які б слугували підставою для задоволення відводу судді Алтухової О.Ю. суд не вбачає.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст.36,37,39,40 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Алтухової О.Ю. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддя -