Провадження № 2/537/350/2020
Справа № 537/303/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2020 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневича В.І., за участю секретаря судового засідання Гавриш А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі третіх осіб: Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка Олександра Вікторовича, Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко Андрія Миколайовича, Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 нежитлове приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та повернути власнику -Кременчуцькій міській раді Полтавської області; скасувати державну реєстрацію та рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_3 від 05.10.2018, індексний номер №43373632, номер запису про право власності 28258877, на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію та рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_2 від 19.03.2016, індексний номер №28826706, номер запису про право власності 13771815, на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію та рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 від 13.02.2016, індексний номер №28224682, номер запису про право власності 13239722 на нерухоме майно, а сааме нежитлове приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; судові витрати стягнути пропорційно з відповідачів.

В обґрунтування позову вказано, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.01.2016 визнано дійсним без нотаріального посвідчення попередній договір купівлі продажу нежитлового приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Кременчуцький завод залізобетонних шпал» та визнано за ОСОБА_1 право власності на зазначене майно. На підставі вказаного судового рішення, 13.02.2016 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. прийнято рішення №13239722 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 27.04.2018 Кременчуцькою місцевою прокуратурою внесено апеляційну скаргу на вищезазначене рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2018 апеляційну скаргу задоволено в повному обсязі, скасовано рішення першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 27.04.2018. Однак, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 195491878 від 02.01.2020). 19.03.2016 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. здійснено державну реєстрацію договору купівлі-продажу № 154 нежитлового приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Відповідно до рішення державного реєстратора, в особі приватного нотаріуса Доценка А.М., з індексним номером 28826706 від 19.03.2016 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на спірне нежитлове приміщення, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Потім 05.10.2018 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. здійснено державну реєстрацію договору купівлі-продажу № 2626 нежитлового приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Відповідно до рішення державного реєстратора, в особі приватного нотаріуса Ганночки О.В., з індексним номером № 43373632 від 05.10.2018 за ОСОБА_3 наразі зареєстровано право власності на спірне нежитлове приміщення, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу оспорюваного приміщення, право власності на яке виникло на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.01.2016 у справі 524/10259/15-ц, що в подальшому скасовано рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2018. Згідно статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України, визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною 3 статті 388 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Крім того, відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Звертає увагу суду на той факт, що рішеннями Кременчуцької міської ради Полтавської області від 28.10.2008 «Про надання згоди на прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Кременчука гуртожитку АДРЕСА_2 » та від 30.03.2010 «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 28.10.2008 р. «Про надання згоди на прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Кременчука гуртожитку АДРЕСА_2 » надано згоду на прийняття у комунальну власність територіальної громади міста Кременчука вказаного гуртожитку. Згідно акту приймання-передачі гуртожитку від 01.12.2011, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 02.03.2012 № 167 зазначений гуртожиток знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Кременчука, від імені якої права власника здійснює Кременчуцька міська рада та її виконавчі органи. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених ст.ст. 387 та 388 ЦК. За змістом ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом в порядку, встановленому законом. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження Державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 6,9 Закону, акредитованим суб`єктом, який здійснює повноваження у сфері державної реєстрації прав можуть виступати нотаріуси, на яких і покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про і державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, враховуючи вищезазначені норми законодавства та той факт, що безпідставність набуття права власності ОСОБА_1 спірного приміщення встановлена рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2018 у справі № №524/10259/15-ц, а також те, що законом визначено спеціальний порядок скасування рішення про державну реєстрацію прав, тому в судовому порядку підлягають скасуванню рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича № 13239722 від 13.02.2016, на підставі якого за ОСОБА_1 зареєстровано речове право на спірне нерухоме майно; рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко Андрія Миколайовича №13771815 від 19.03.2016, на підставі якого за ОСОБА_2 зареєстровано речове право на спірне нерухоме майно; рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.10.2018 за номером №28258877, на підставі якого за ОСОБА_3 зареєстровано речове право на спірне нерухоме майно.

Представник позивача - Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, хоча завчасно подала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі та відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подала.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подав.

Відповідач ОСОБА_3 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подав.

Представник відповідачів - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, хоча завчасно подала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати за її відсутності та відсутності відповідачів, рішення винести з урахуванням копій рішень судів по предмету спору.

Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце проведення судового засідання належним чином був повідомлений, пояснення щодо позову до суду не надходили.

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А. М. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце проведення судового засідання належним чином був повідомлений, пояснення щодо позову до суду не надходили.

Третя особа Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судове засідання свого представника не направила, надала до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без участі представника департаменту та ухвалити рішення на підставі повного та всебічного вивчення матеріалів справи.

Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 28.10.2008 «Про надання згоди на прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Кременчука гуртожиток АДРЕСА_2 , рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.03.2010 «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 28.10.2008 «Про надання згоди на прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Кременчука гуртожитку АДРЕСА_2 »», рішенням №167 «Про затвердження акта приймання передачі гуртожитку АДРЕСА_2 » від 02.03.2012, актом приймання передачі гуртожитку АДРЕСА_2 , гуртожиток АДРЕСА_2 знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Кременчука, від імені якої права власника здійснює Кременчуцька міська рада та її виконавчі органи.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 328 ЦК України, визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання віндикаційного позову. Віндикаційний позов - це позов власника про повернення йому майна, що вибуло з його володіння, який пред`являється до особи, у незаконному володінні якої знаходиться це майно.

Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна (фізична особа), або особа, яка хоч і не є власником майна, але володіє ним на підставах, встановлених законом чи договором. Відповідачем за таким позовом є особа, яка незаконно володіє майном (незалежно від того, чи заволоділа вона майном незаконно сама, чи придбала його у особи, яка не мала права його відчужувати), тобто заволоділа ним без відповідної правової підстави. Незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді, оскільки законодавство презюмує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає з закону або не встановлено за рішенням суду. Отже, за таким позовом позивач має підтвердити своє право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Пунктом 19 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Пунктом 23 цієї Постанови визначено, що відповідно до статті 387 ЦК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

При обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що ОСОБА_1 безпідставно набуте право власності на спірне нежитлове приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому спірне нежитлове приміщення підлягає поверненню Кременчуцькій міській раді та підлягають скасуванню: державна реєстрація та рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_3 від 05.10.2018, державна реєстрація та рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_2 від 19.03.2016, державна реєстрація та рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 від 13.02.2016, здійснені на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, як встановлено судом Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2016, яке набрало законної сили 30.01.2016, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ВАТ «Кременчуцький завод залізобетонних шпал» в особі виконуючого обов`язки голови правління Крючкова Павла Робертовича про визнання дійсним договору, визнано дійсним без нотаріального посвідчення договір купівлі продажу нежитлового приміщення загальною площею 59.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - укладеного 16.09.2009 між ОСОБА_1 та ВАТ «Кременчуцький завод залізобетонних шпал» в особі виконуючого обов`язки голови правління Крючкова П.Р., визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення загальною площею 59.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2018 апеляційну скаргу керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах Кременчуцької міської ради, Міністерства інфраструктури України задоволено, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2016 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.07.2020 постанову Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2018 скасовано, справу передано до апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2018 втратила законної сили.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.08.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах Кременчуцької міської ради, Міністерства інфраструктури України на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2016 у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Кременчуцький завод залізобетонних шпал» в особі виконуючого обов`язки голови правління Крючкова Павла Робертовича про визнання дійсним договору.

Відповідно до ч.4,5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Тобто станом на час постановлення рішення судом, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.01.2016, яким визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення загальною площею 59.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не скасоване та є чинним, а отже остання набула право власності на спірне приміщення на законних підставах.

Таким чином, позивачем належними, допустимими та достовірними доказами не доведено свого права власності на спірне нежитлове приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та те, що відповідач ОСОБА_1 незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Також позивачем суду не надано жодного належного доказу, тобто не доведено, що відносно спірного нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вчинялись будь які дії, а саме те, що 13.02.2016 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. прийнято рішення №13239722 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 19.03.2016 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. здійснено державну реєстрацію договору купівлі-продажу № 154 нежитлового приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на спірне нежитлове приміщення; 05.10.2018 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. здійснено державну реєстрацію договору купівлі-продажу № 2626 нежитлового приміщення площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та за останнім наразі зареєстровано право власності на спірне нежитлове приміщення, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Надану позивачем інформаційну довідку №195537597, сформовану 03.01.2020, що містить інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підтвердження того, що на даний час за ОСОБА_3 зареєстроване спірне нерухоме майно, суд до уваги не приймає, оскільки дана довідка містить лише інформацію про зареєстроване за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення загальною площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а не на нежитлове приміщення загальною площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу якого позивач звернувся до суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 26 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав), проте вказані вимоги позивачем не заявлялись.

За викладених обставин та з урахуванням того, що під час розгляду справи не було встановлено факту того, що відповідач ОСОБА_1 незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа нежитловим приміщенням площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та вказане нежитлове приміщення належить Кременчуцькій міській раді, а також те, що позивачем не доведено факту порушення відповідачами його прав і законних інтересів, то суд приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення позову Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 317, 321, 328, 387, 391 ЦК України, суд,

ухвалив:

В задоволені позовних вимог Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі третіх осіб: Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка Олександра Вікторовича, Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко Андрія Миколайовича, Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич

Повний текст рішення складено 10.12.2020 року.