06.03.2020 227/5405/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.

за участю секретаря с/з Дзюба Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2016 року шлюб з відповідачем було розірвано. Судовим наказом вказаного суду від 19.09.2019 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Позивач зазначає, що в нього змінилось матеріальне становище, так як він повторно одружився з гр. ОСОБА_5 та від шлюбу у них народилась спільна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того ОСОБА_1 має на утриманні свою матір ОСОБА_7 , яка є інвалідом першої групи та потребує догляду та лікування. У зв`язку з викладеним позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_8 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1/3 частини заробітку до 1/6 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_8 також в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти зменшення розміру аліментів на утримання дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1/3 частини заробітку на 1/6 частину.

Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2016 року, рішення набрало законної сили 04.03.2016 року.

Також сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання яких позивач сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку до досягнення найстаршою дитиною повноліття відповідно до судового наказу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2019 року.

07.10.2017 року ОСОБА_1 одружився з гр. ОСОБА_9 , про що в матеріалах справи мається відповідна копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане 07.10.2017 року виконавчим комітетом Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області.

Від вказаного шлюбу у позивача народилась ще одна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач зазначає, що його матеріальне становище змінилось у зв`язку з народженням третьої дитини, крім того на його утриманні перебуває матір ОСОБА_7 , яка має першу групу інвалідності по зору та потребує постійного стороннього догляду, на підтвердження чого надав до матеріалів справи копію довідки до Акту огляду МСЕК серії 10 ААА №644892.

Тому позивач просив зменшити розмір аліментів на утримання його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1/3 частини заробітку до 1/6 частини заробітку, оскільки його матеріальне становище змінилось.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Судом встановлено, що у позивача дійсно змінилося матеріальне положення, а саме з 30.04.2018 року ОСОБА_1 є батьком дитини ОСОБА_6 , яку позивач також зобов`язаний утримувати, крім того на утриманні позивача також мається його мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є інвалідом першої групи по зору з 03.11.2011 року та потребує постійного стороннього догляду.

Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача ОСОБА_1 , що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім цього, відповідач ОСОБА_2 визнала позовні вимоги позивача, не заперечувала проти зменшення розміру аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1/3 частини заробітку позивача на 1/6 частину, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, що є підставою для задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, погіршення матеріального становища позивача та визнання позову відповідачем, вважає що є підстави для зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів.

Керуючись ст.ст.181-183, 191, 192 СК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 81, 200, 206, 263, 265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються з ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2 ) на підставі судового наказу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2019 року, справа №227/3456/19, на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (іпн. НОМЕР_3 ), з 1/3 частини заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відкликати судовий наказ №227/3456/19 від 19.09.2019 року, виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь стягувача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16 серпня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Д.Є. Хоменко