Справа № 461/7648/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. Провадження № 22-ц/811/2468/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м.Львів

Справа № 461/7648/19

Провадження № 22ц/811/2468/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Галицького районного суду м.Львова, ухвалене у м. Львові 16 липня 2020 року у складі судді Стрельбицького В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Октагон Аутдор» про визнання недійсним дозволу та приведення фасаду будинку до попереднього стану, відшкодування шкоди, -

встановив:

9 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з цим позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 . На фасадних стінах вказаного будинку була встановлена реклама, що призвело до його аварійного стану та тріщин у кімнаті під літерою 11-3 його квартири. Вказує, що Департамент економічного розвитку ЛМР надалі надає дозвіл на розміщення реклами ТзОВ «Октагон-Аутдор». Зазначає, що жоден із співвласників квартири згоди на розміщення реклами на фасадній стіні будинку не надавав. Встановлена ТзОВ «Октагон-Аутдор» реклама підсвічується в нічний час доби, що створює йому незручності. Вважає, що Департамент економічного розвитку ЛМР порушує законодавчі норми, надаючи дозвіл ТзОВ «Октагон-Аутдор». Стверджує, що діями відповідачів йому (позивачу) заподіяна майнова шкода у розмірі 13 581,19 грн. Також йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичних стражданнях і хвилюванні, яку він оцінює у 1 100 000 грн. Просить визнати недійним дозвіл №1-11-03-015 від 23 березня 2011, року, зобов`язати ТзОВ «Октагон-Аутдор» демонтувати рекламу, привести фасадні стіни будинку до попереднього стану, стягнути з відповідачів солідарно майнову шкоду в розмірі 13 581,19 грн. та моральну шкоду в сумі 1 100 000 грн.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 16 липня 2020 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 важає рішення суду незаконними та необґрунтованими, такими що порушує його законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права.Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Згідно дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 1-11-03-015, виданого 23 березня 2011 року, відповідно до рішення виконкому Львівської міської ради на продовження дозволу № 1-08-02-002 від 1 лютого 2008 року №813, по АДРЕСА_2 , розміщена одноплощинна рекламна конструкція на стіні будинку, боковий фасад, 2 поверх, яка належить TзOB «Октагон-Аутдор». Строк дії дозволу продовжено до 31 грудня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, поза межами населених пунктів на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067 затверджено типові правила розміщення зовнішньої реклами, які регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами. Згідно з пунктом 2 правил дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці; місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою).

Відповідно до п. 3 типових правил розміщення зовнішньої реклами зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих правил.

Згідно з п. 5 правил для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами, сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління.

Встановлено, що департамент економічного розвитку Львівської міської ради, як робочий орган з регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, надає дозволи на розміщення реклами.

Відповідно до п.16 типових правил, видача дозволу погоджується робочим органом з власником місця або уповноваженим ним органом (особою). Перелік органів та осіб, з якими погоджується видача дозволу, є вичерпний.

Згідно п. 4.2.2 правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджених рішенням виконкому від 21 травня 2010 року № 569, дозвіл погоджується у відповідній черговості з управлінням архітектури департаменту містобудування щодо можливості розташування рекламного засобу на пропонованому місці з врахуванням вимог цих правил. Для отримання висновку щодо можливості розташування рекламного засобу на пропонованому місці заявник подає через управління «Дозвільний офіс» до управління архітектури департаменту містобудування заяву, до якої додається у двох примірниках проектно-технічна документація. Управлінням архітектури також здійснюється погодження проектно-технічної документації рекламного засобу. Для наземних рекламних засобів погодження дозволу здійснюється додатково на топогеодезичному знімку місцевості (М 1:500) з прив`язкою місця розташування рекламного засобу; власником місця або уповноваженим ним органом (особою).

У разі розміщення рекламних засобів на місцях, що належать до комунальної власності, погодження здійснюють районні адміністрації за місцем встановлення рекламного засобу.

Додатково на вимогу робочого органу дозвіл погоджується з: уповноваженим органом у сфері охорони культурної спадщини відповідно до вимог законодавства про охорону культурної спадщини у разі розміщення зовнішньої реклами на пам`ятках історії та архітектури, у межах зон охорони таких пам`яток і у межах зони історичного ареалу; відділом Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та автомобільно-технічної інспекції ГУ МВС України у Львівській області у разі розміщення зовнішньої реклами на перехрестях, біля дорожніх знаків, світлофорів, пішохідних переходів та зупинок транспорту загального користування; балансоутримувачем інженерних комунікацій у разі розміщення зовнішньої реклами у межах охоронних зон цих комунікацій. Для наземних рекламних засобів погодження дозволу цими органами здійснюється також на топогеодезичному знімку місцевості (М 1:500) з прив`язкою місця розташування рекламного засобу.

Судом встановлено, що дозвіл № НОМЕР_1 від 23 березня 2011 року, погоджено з управлінням охорони історичного середовища, управлінням архітектури і містобудування, а також з власником місця розташування спеціальної конструкції, про що свідчать відповідні відмітки на ньому.

Проект на встановлення рекламного банера (розміром 6х6) на торцевій стіні будинку на АДРЕСА_2 погоджений Управлінням архітектури та містобудування Львівської міської ради.

Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради, як власником місця розташування рекламного засобу, надано дозвіл № 143 від 19 червня 2019 року, TзOB «Октагон-Аутдор» на виконання робіт із заміни рекламних конструкцій на АДРЕСА_2 .

Законодавством не передбачено погодження дозволу на розміщення зовнішньої реклами з власниками або мешканцями квартир у будинку.

Встановлено, що будинок на АДРЕСА_2 належить до комунальної форми власності. Погодження дозволу здійснюють районні адміністрації за місцем встановлення рекламного засобу, тобто Галицька районна адміністрація Львівської міської ради.

Згідно п 3.1.7 правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджених рішенням виконкому від 21 травня 2010 року № 569, робочий орган (Департамент економічного розвитку) укладає з розповсюджувачами зовнішньої реклами тристоронні договори про тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розміщення рекламних засобів.

Згідно п. 2.1 цих правил договір про тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу - тристоронній договір між рекламорозповсюджувачем, робочим органом та КП «Адміністративно-технічне управління», що регулює правові відносини, які виникають у зв`язку з отриманням рекламорозповсюджувачем права на розміщення рекламного засобу, умов використання даного права та відповідальності, що виникає через недобросовісне використання даного права, розроблений на підставі затвердженого рішенням виконавчого комітету примірного договору.

Встановлено, що TзOB «Октагон-Аутдор» укладений договір про тимчасове користування місцем для розміщення рекламних засобів № 290 від 1 лютого 2010 року з додатками, згідно якого сплачується плата до міського бюджету за користування місцем для розміщення рекламного засобу за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 4.4.1 правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджених рішенням виконкому від 21 травня 2010 року № 569, термін дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається через управління «Дозвільний офіс» робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі з примірником дозволу не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії дозволу при відсутності письмових заперечень з боку власника місця розташування спеціальної конструкції та інших органів, що здійснювали погодження цього дозволу або органу, у погодженні якого виникла необхідність.

Позивачем не надано доказів того, що до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради надходили повідомлення про зміну власника (балансоутримувача) місця розташування спеціальних конструкцій на АДРЕСА_2 та були письмові заперечення з боку власника місця розташування спеціальної конструкції та інших органів, що здійснювали погодження цього дозволу, щодо подальшого продовження терміну його дії. Дію дозволу № НОМЕР_1 продовжено до 31 грудня 2021 року.

Судом першої інстанції не встановлено порушень відповідачами закону у сфері реклами, які б стали підставою для визнання недійсним дозволу № НОМЕР_1 .

Позивачем не подано доказів того, що фасад будинку на АДРЕСА_2 пошкоджений саме внаслідок встановлення рекламної конструкції.

Також ОСОБА_1 не надано доказів щодо порушення його прав рішенням, дією чи бездіяльністю відповідачів, та яким чином розмішеною рекламною конструкцією було порушено його права.

Згідно із ч. 1, 3 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 цього Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між встановленням рекламної конструкції та заподіяною, на думку позивача, майновою і моральною шкодою.

На підтвердження наявності такої шкоди докази не надано.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 8 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді