Постанова

Іменем України

15 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 638/3610/19-ц

провадження № 61-13191св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», товариство з обмеженою відповідальністю «Арма факторинг», товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Міжнародний інвестиційний банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року у складі колегії суддів: Бурлака І. В., Колтунової А. І., Маміної О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), товариства з обмеженою відповідальністю «Арма факторинг» (далі - ТОВ «Арма факторинг»), товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» (далі - ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «Міжнародний інвестиційний банк», про визнання недійсним договору факторингу та договору відступлення прав за договором іпотеки.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява обгрунтована тим, що 29 березня 2007 року між ним та ПАТ «Райффазен Банк Аваль» укладено кредитний договір № 010-2/07/1-363-07, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 257 000 доларів США, та у той же день в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено договір іпотеки № 010-2/07/1-07, предметом якого є нежитлова будівля літ. «Е-2» загальною площею 239 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказував, що 21 грудня 2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» уклали договір факторингу, згідно умов якого права кредитора за вищевказаним кредитним договором перейшли до ПАТ «Міжнародний інвестиційний Банк».

Крім того, 21 грудня 2016 року ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» та ТОВ «Арма факторинг» уклали договір комісії, згідно умов якого банк зобов`язався за дорученням товариства за плату вчинити правочин від свого імені, але за рахунок ТОВ «Арма факторинг», а саме укласти договір факторингу з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

У цей же день, 21 грудня 2016 року, між ТОВ «Арма факторинг» та ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» укладено договір факторингу, за умовами якого права кредитора за кредитним договором № 010-2/07/1-363-07 від 29 березня 2007 року набуло ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал».

Також, 21 грудня 2016 року між ТОВ «Арма факторинг» та ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 29 березня 2007 року, на підставі якого права іпотекодержателя перейшли до ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал».

Зазначав, що йому стало відомо, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Харківській області знаходиться виконавче провадження № 41938656 з примусового виконання виконавчого листа № 2-894/11, виданого 19 квітня 2013 року Ленінським районним судом м. Харкова, про стягнення з нього на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 2 669 519 грн 95 коп.

Придбавши право вимоги за кредитним договором, ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яку ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 березня 2017 року задоволено. Постановою державного виконавця від 11 грудня 2018 року замінено стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником.

Вказане виконавче провадження об`єднано з іншими у зведене виконавче провадження, призначено суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості іпотечного майна та передано предмет іпотеки до ДП «Сетам» з метою примусової реалізації, в межах якої призначено прилюдні торги на 15 березня 2019 року.

Посилався на те, що ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал», набувши право вимоги за кредитним та іпотечним договорами у незаконний спосіб, намагається задовольнити свої вимоги за рахунок продажу з прилюдних торгів предмета іпотеки.

З метою недопущення порушення його права власності на предмет іпотеки шляхом його примусового продажу, вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову про визнання договорів факторингу та відступлення права вимоги, на підставі яких товариство набуло права кредитора, недійсними, оскільки у разі задоволення позову у відповідача не буде підстав для незаконного стягнення з нього боргу за кредитним та іпотечним договорами.

Враховуючи вищевикладене, просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області здійснювати примусову реалізацію нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. «Е-2» загальною площею 239,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження № 57933338; заборонити ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» та його представникам вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно майнових прав на об`єкт нерухомості - нежитлову будівлю літ. «Е-2» загальною площею 239,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , до вирішення справи по суті.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року клопотання ОСОБА_1 задоволено частково.

Накладено арешт на нежитлову будівлю літ. «Е-2» загальною площею 239,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження № 57933338.

Заборонено вчинення будь-яких дій щодо реєстрації та перереєстрації речових прав стосовно об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. «Е-2» загальною площею 239,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження № 57933338.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або захист прав позивача.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року виправлено описку в ухвалі Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року та викладено 2 та 3 абзац наступним чином:

«Накласти арешт на нежитлову будівлю літ. «Е-2» загальною площею 239,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 25 березня 1999 року, ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до вирішення справи по суті».

«Заборонити вчинення будь-яких дій щодо реєстрації та перереєстрації речових прав стосовно об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. «Е-2» загальною площею 239,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 25 березня 1999року, ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до вирішення справи по суті».

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» задоволено частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю та заборону реєстрації прав щодо неї не є співмірними із заявленими позовними вимогами, які не носять майнового характеру. При цьому ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або поновлення його порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем, призведе до зупинення виконання судових рішень про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, що є неприпустимим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У серпні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 квітня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судове рішення апеляційного суду ухвалено з порушенням норм процесуального права. Вказує, що оскаржувану постанову апеляційним судом винесено за його відсутності, жодної судової повістки він не отримував.

Зазначає, що з доводів, викладених у заяві про забезпечення позову, вбачається, що він просив задовольнити вказану заяву, оскільки ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» має можливість в будь-який момент здійснити продаж нерухомого майна третім особам, чим буде порушено його права у випадку задоволення його позову.

Вважає, що ухвала місцевого суду про часткове задоволення його заяви про забезпечення позову постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому висновки апеляційного суду щодо її незаконності є необґрунтованими.

Висновки апеляційного суду про те, що забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки предметом позову є визнання недійсним договору факторингу та договору відступлення прав за іпотечним договором, тобто має місце позовна вимога немайнового характеру, є помилковими, тому що у вказаній угоді йдеться про відступлення права вимоги за іпотечним договором, предметом якого є майнові права на нерухоме майно.

Вважає, що заборона вчиняти певні дії до вирішення спору є тимчасовим обмеженням і найменш вразливим для нового кредитора, права якого ним оспорюються.

Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання недійсним договору факторингу та договору відступлення прав за договором іпотеки.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» задоволено частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року скасовано та відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Положенням частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 травня 2019 року розгляд справи було призначено на 25 червня 2019 року та цього ж дня було ухвалено оскаржуване судове рішення.

При цьому належних доказів повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи апеляційним судом матеріали справи не містять.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128-130, 223 ЦПК України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпередбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Nadtochiy v. Ukraine» (Надточій проти України, заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно зі статтею 372 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова повістка про розгляд справи апеляційний судом 25 червня 2019 року направлена ОСОБА_1 , проте повернулась до суду із позначками: «за закінченням терміну зберігання», «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення», тобто фіксація отримання заявником кореспонденції відсутня (а. с. 106-107).

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), зазначене не є належним повідомленням про дату судового засідання.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Lazarenko and Others v. Ukraine» (Лазаренко та інші проти України) і від 03 жовтня 2017 року у справі «Viktor Nazarenko v. Ukraine» (Віктор Назаренко проти України) Європейський суд з прав людини зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

Таким чином, неналежне повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи в апеляційному суді є порушенням вимоги статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Суд апеляційної інстанції на зазначені вимоги закону та практики його застосування уваги не звернув, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , щодо якого відсутні відомості про належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи на 25 червня 2019 року, розгляд справи не відклав, чим порушив його конституційне право на участь у судовому розгляді та вимоги статті 6 Конвенції щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Оскільки ОСОБА_1 обґрунтовує свою касаційну скаргу, зокрема, тим, що суд апеляційної інстанції не повідомив його належним чином про розгляд справи та ця обставина підтверджується матеріалами справи, то оскаржуване судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович