Номер справи 623/2698/20
Номер провадження 2/623/792/2020
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Винниченка П.П.

за участю секретаря - Ардашевої Я.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову зазначає, що з 16 серпня 2013 року проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16.11.2015 року шлюб було розірвано. З жовтня 2015 року сторони проживають окремо. Ще до укладання шлюбу її дідусь ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_4 (вже померла) подарували їй пральну машину LG Electronics Inc. та холодильник-морозильник Indesit, які залишились у квартирі колишнього чоловіка. Відповідач добровільно не віддає це майно. На підставі вищевикладеного, просила витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 пральну машину LG Electronics Inc. та холодильник-морозильник Indesit, що їй належать на праві приватної власності.

До судового засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не з?явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що відповідає вимогам ст.128, 130 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

03.11.2020 р. на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик в судове засідання відповідача ОСОБА_2 .

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16 серпня 2013 року. (а.с.9).

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16.11.2015 року шлюб було розірвано. (а.с.11).

Позивачка зазначає, що її дідусь ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_4 (за життя) подарували їй пральну машину LG Electronics Inc. та холодильник-морозильник Indesit.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз норм ЦК України вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відповідно до вимог чинного законодавства придбання ним вищевказаного майна та належності йому на праві власності.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Пунктами 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 передбачено, що, застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Враховуючи вищевикладене та те, що у відповідача перебуває майно, а саме: пральна машина LG Electronics Inc. та холодильник-морозильник Indesit, яке належить позивачу, а тому воно підлягає поверненню його власнику, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10-13, 17, 76, 77, 81, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 316, 317, 319, 321, 387 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , пральну машину LG Electronics Inc. та холодильник-морозильник Indesit, що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя: П. П. Винниченко