ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/140/20 Номер провадження 22-ц/814/1367/20Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А.Є. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в порядку письмового письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Диканського районного суду від 27 березня 2020 року, ухвалене без участі сторін під головуванням судді Гвоздик А.Є, -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

16 лютого 2020 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 68595 гривень 16 копійки та судові витрати.

Підстави позову вмотивовував тим, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н від 12 жовтня 2013 року. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета - заява, «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи Банку» складають договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Взяті на себе зобов`язання позичальник ОСОБА_1 не виконує. Станом на 15 грудня 2019 року її заборгованість перед банком складає 68595 грн. 16 коп., з яких: 45817 грн. 23 коп. заборгованість за тілом кредиту; 8013 грн. 44 коп.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 11021 грн. 86 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень (фіксована частина) та 3242 грн. 63 коп. (процентна складова).

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 27 березня 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 68595 гривень 16 копійок.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 та в особі свого представника ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що суд порушив принцип змагальності сторін, позбавивши відповідача можливості надати відзив на позовну заяву, оскільки ухвалив рішення на п`ятнадцятий день після відкриття провадження, не дочекавшись повідомлення про вручення поштового відправлення. Також, відкривши провадження у спрощеному порядку і без повідомлення учасників справи, безпідставно провів виклик відповідача в судове засідання шляхом розміщення оголошення на сайті суду, і необґрунтовано вказав про байдуже ставлення відповідача до справи.

Апелянт зазначає, що при визначенні суми заборгованості за кредитним договором, суд не вірно дійшов висновку про доведеність позивачем його умов, оскільки останнім не надано Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів, які б містили підпис позичальника.

Вважає необхідним застосування правових висновків ВП ВС у справі № 342180/17 постанова від 03 липня 2019 року.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить суд залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Вказує на те, що Умови та правила надання банківських послуг, які позивач публікує на сайті є договором публічної оферти, є в загальному доступі і врегульовують всі умови надання банківських послуг.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що 12 жовтня 2013 року відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої банк видав Клієнту картку - Кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з відповідним кредитним лімітом.

Зі змісту заяви вбачається, що позичальник своїм підписом погодився про те, що дана заява з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також вказано те, що відповідач ознайомилася і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, що були надані у письмовому вигляді (а.с.23).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 15 грудня 2019 року її заборгованість перед банком складає 68595 грн. 16 коп., з яких: 45817 грн. 23 коп. заборгованість за тілом кредиту; 8013 грн. 44 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 11021 грн. 86 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень (фіксована частина) та 3242 грн. 63 коп. (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції вважав наявними підстави для покладення на відповідача відповідальності за порушення виконання ним кредитних зобов`язань, а розмір заборгованості доведеним наданими Банком доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає висновки місцевого суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками та штрафними санкціями такими, що суперечать вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

З матеріалів справи вбачається, що провадження у цій справі судом першої інстанції відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 58). Судом надано строк відповідачу п`ятнадцять днів з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження надіслати відзив на позовну заяву та докази на його обґрунтування.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 62) копія ухвали про відкриття провадження отримана ОСОБА_1 24 березня 2020 року. Рішення у справі ухвалено вже 27 березня 2020 року.

З урахуванням викладеного, слушними є зауваження апелянта в тій частині, що суд допустив порушення норм процесуального права та порушив принцип змагальності сторін, і ухвалив рішення без врахування заперечень та доводів відповідача по суті позовних вимог.

Поряд з цим, даний недолік може бути усунений в ході апеляційного провадження, тому ці порушення не є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Норми цивільного законодавства закріплюють принцип добросовісної поведінки сторін договору на будь-якій його стадії, що включає в себе і належне виконання ними умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до поданої ним анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг отримав кредитну картку з лімітом 30500 гривень.

В заяві анкеті відсутні узгоджені сторонами умови щодо сплати відсотків за користування кредитною карткою та нарахування пені і штрафів за порушення умов договору.

( а.с.23)

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме надану позивачем редакцію Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву позичальника, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати штрафів та, зокрема, саме у зазначеному в цьому документі, який доданий банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

В цій частині доводи апелянта є слушними і такими, що спростовують висновки місцевого суду щодо доведеності розміру нарахованих банком 8013 грн. 44 коп.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 11021 грн. 86 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень (фіксована частина) та 3242 грн. 63 коп. (процентна складова).

З наданих позивачем доказів вбачається, що заборгованість за тілом кредиту становить 45817 гривень 23 копійки. Такий розмір підтверджується випискою по рахунках за кредитною карткою ОСОБА_1 .

Відповідач та його представник у апеляційній скарзі не заперечує факту розміру кредиту, а лише вказує на неправомірність нарахування позивачем відсотків та штрафних санкцій за невиконання умов договору, які вважає недоведеними належним чином.

Наданий позивачем розрахунок у повній мірі підтверджує факт користування відповідачем ОСОБА_1 протягом певного періоду з 12 жовтня 2013 року (моменту отримання картки) кредитними коштами, внесення періодичних платежів на погашення заборгованості (а. с. 6-22).

У відповідності з вимогами ст.ст. 12, 81 Цивільно процесуального Кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем чи його представником не надано доказів у спростування суми заборгованості за тілом кредиту, яка наведена у розрахунку Банку.

З цих підстав, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту в сумі 45817 гривень 23 копійки.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, права позивача, як кредитора, були порушені. При цьому позивач не довів належним чином умови надання ОСОБА_1 кредитних коштів.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи ту обставину, що резолютивна частина рішення місцевого суду не містить складових частин боргу, який був стягнутий з відповідача, що унеможливлює зміну судового рішення, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» лише заборгованості за тілом кредиту в сумі 45817 гривень 59 копійок.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних, підлягають зміні і розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи судом першої інстанції.

Так, пропорційно задоволеним позовним вимогам відшкодуванню підлягають 66,79 % сплаченого судового збору, що становить 1403,92 гривні (2102,00 х 66,79%).

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції скарги підлягають компенсації з урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам. Так, за рахунок позивача слід компенсувати 33,21 % сплаченого судового збору (3153 гривні судового збору за подачу апеляційної скарги), що становить: 1047 гривень 11 копійок.

У відповідності з вимогами п.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, з урахуванням необхідних до стягнення сум, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню: 1403,92 гривні 1047, 11 гривень = 356, 81 гривня.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк», р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, , тіло кредитув сумі 45817 (сорок п`ять тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 23 (двадцять три) копійки.

В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 8013 грн. 44 коп.- заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 11021 грн. 86 коп. нарахованої пені за прострочене зобов`язання, штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень (фіксована частина) та 3242 грн. 63 коп. (процентна складова) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в рахунок відшкодування судових витрат 356 гривень 81 копійку.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.М. Бондаревська

Л.І. Пилипчук