Справа № 204/6246/19
Провадження № 2/204/197/20 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Самсонової В.В.
за участю секретаря Зайченко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпріцивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про скасування запису про державну реєстрацію права власності,-
Позивачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представник позивачів ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги і просив розглянути справу за його відсутності. Також, зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Зі згоди представника позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам.
У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 22.12.1994 року. (а.с.8).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з 26.06.2017 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с.10-11). З даної довідки вбачається, що підставою для виникнення права власності у ОСОБА_4 стали: технічний паспорт б/н від 08.06.2017 року; акт б/н від 08.06.2017 року; акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу б/н від 02.11.2016 року, виданий Бабушкінським ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області.
З відповіді Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 08.08.2017 року на звернення ОСОБА_1 вбачається, що відносно неї виконавчі провадження до Шевченківського відділу не надходили та на виконанні станом на дату відповіді не перебували, у зв`язку з чим акт про передачу майна стягувача в рахунок погашення боргу від 02.11.2016 року державними виконавцями Шевченківського відділу не виносився. (а.с.13).
Все вищевказане в сукупності дає підстави суду вважати, що квартира АДРЕСА_1 протиправно вибула із власності позивачів, а реєстрація права власності на неї за ОСОБА_4 була проведена у незаконний спосіб, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, встановлених обставин справи та оскільки в судовому засіданні встановлено, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння позивачів поза їх волею, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним скасувати запис № 21171975 від 26.06.2017 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 11, 16, 316, 317, 321, 386, 391 ЦК України,ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про скасування запису про державну реєстрацію права власності- задовольнити повністю.
Скасувати запис № 21171975 від 26.06.2017 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце поживання: АДРЕСА_4 .

Суддя В.В. Самсонова