Номер справи 220/680/17
Номер провадження № 2-др/220/5/20
04 грудня 2020 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Яненко Г.М.,
при секретарі Черняєвій С.П.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2
№1 Держави Україна в особі Генеральної прокуратури України
№2 Державної казначейської служби України
№3 Державної фіскальної служби
про стягнення з Держави Україна справедливої сатисфакції в розмірі 183 825 366,00 грн., за рахунок коштів Державного бюджету України на відшкодування ОСОБА_1 матеріальної (втрати права власності) та моральної шкоди, завданої протиправними рішеннями, діями, бездіяльністю органів державної влади,
ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про постановлення додаткового рішення.
Вимоги заявника мотивовано тим, що під час розгляду справи не було вирішено його клопотання про забезпечення доказів та при постановленні судового рішення не вирішено питання повернення судового збору, сплаченого за розгляд цього клопотання.
В судове засідання, призначене на 02 грудня 2020 року, а пізніше на 04 грудня 2020 року учасники справи не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Заявник подав заяву про можливість розгляду без його участі.
При даних обставинах, розгляд заяви про постановлення додаткового рішення здійснюється за наявними документами, що відповідачє приписам ч.4 ст. 240 ЦПК Укпраїни.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлено.
ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Держави Україна в особі Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України, Державної фіскальної служби про стягнення з Держави Україна справедливої сатисфакції в розмірі 183 825 366,00 грн., за рахунок коштів Державного бюджету України на відшкодування ОСОБА_1 матеріальної (втрати права власності) та моральної шкоди, завданої протиправними рішеннями, діями, бездіяльністю органів державної влади.
При поданні позову судовий збір сплачений не був із посиланням на п.13 ч.2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", згідно з яким за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, судовий збір не сплачується.
В процесі розгляду справи, позивач подав заяву про забезпечення доказів, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 320 грн.
Ухвалою від 16 квітня 2018 року докази забезпечено шляхом їх витребування, а саме:
В строк до 07 травня 2018 року зобов`язати надати суду:
Великоновосілківський районний відділ Красноармійської місцевої прокуратури: інформацію про звернення ОСОБА_1 до прокуратури з заявами про захист його права власності, документи прийняті за результатами розгляду його звернень за період з 2008 року по 2012 рік.
Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 жовтня 2018 року (повний текст складено та підписано 31 жовтня 2018 року), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

При постановленні рішення, судом не вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема судового збору, сплаченого за розгляд клопотання про забезпечення доказів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов`язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, спричинені у зв`язку із забезпеченням доказів, у разі неподання позовної заяви у строк, зазначений в частині п`ятій цієї статті, а також у разі відмови у позові (ч. 6 ст. 116 ЦПК України).

Витрати, що пов`язані із забезпеченням доказів, згідно з ч.1 ст. 119 ЦПК України відшкодовуються в порядку, встановленому цим Кодексом для відшкодування судових витрат.

За визначенням, наведеним у ст. 133 ЦПК України, судовий збір є складовою судових витрат.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються - на позивача.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставки судового збору, зокрема за подання заяви про забезпечення доказів 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 грн. виходячи з 1600 грн. розміру прожиткового мінімуму встановленого станом на 1 січня 2017 року.

Підставою для повернення судового збору, згідно з ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" може бути зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, повернення заяви або скарги, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням), закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Беручи до уваги обставини справи, з огляду на приписи перелічених норм, переплата зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів відсутня, розгляд заявленого позивачем клопотання та прийняття з цього приводу відповідної ухвали, а також зважаючи на відмову в задоволенні позову, підстав для повернення з бюджету чи відшкодування судового збору за рахунок відповідачів немає.

А тому, витрати по сплаті судового збору за розгляд заяви про забезпечення доказів слід покласти на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 116,119,133,141,270 ЦПК України, ст.ст.4,7 Закону України "Про судовий збір", суд -

ВИРІШИВ:

Витрати по сплаті судового збору за розгляд заяви про забезпечення доказів покласти на позивача.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дати його постановлення шляхом подання апеляційної скарги.

суддя Г.М.Яненко