ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2828/18 Номер провадження 22-ц/814/603/20Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: Гальонкіна С.А.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») в особі представника - адвоката Луньової Анни Геннадіївни на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2019 року у складі головуючого судді Куцин В.М., ухвалене в залі суду в м. Миргород, повний текст якого складено 01 грудня 2019 року, у справі № 541/2828/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дудки Валентини Валентинівни Полтавської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригалівського району Сумської області, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2018 року позивач звернулася до місцевого суду з позовом до Державного реєстратора Дудки Валентини Валентинівни Полтавської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригалівського району Сумської області, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 08 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (в послідуючому змінено назву на АТ «Укрсоцбанк») і ОСОБА_2 був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 727/285/83-Ф, відповідно до умов п. 1.1. якого банк надав позичальнику грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 64600 доларів США, а позичальник зобов`язувався погасити (повернути) кредитні кошти до 07 серпня 2023 року на умовах, визначених цим договором.

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором 08 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (в послідуючому змінено назву на АТ «Укрсоцбанк») і нею, як майновим поручителем ОСОБА_2 , було укладено Іпотечний договір № 727/285/83-1, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку відповідачу квартиру АДРЕСА_1 .

07 липня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» і ОСОБА_2 була укладена Додаткова угода про внесення змін до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 727/285/83-Ф від 08 серпня 2008 року, зокрема, щодо зміни розміру процентів та граничного строку погашення заборгованості - до 07 серпня 2028 року.

07 липня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» і нею був укладений договір про внесення змін до Іпотечного договору № 727/285/83-1 від 08 серпня 2008 року, зокрема, щодо зміни розміру процентів та граничного строку погашення заборгованості - до 07 серпня 2028 року та способів звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодержателем - банком.

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28 грудня 2011 року по справі № 142/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь банку заборгованості по зазначеному кредитному договору в сумі 493862, 51 грн. та третейський збір в сумі 5338,63 грн.

Листом від 10.09.2018 року банк повідомив про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання вимоги про погашення заборгованості протягом тридцятиденного строку.

В грудні 2018 року з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивачу стало відомо про те, що власником квартири, що була предметом іпотеки, у даний час є АТ «Укрсоцбанк» на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 21.11.2018 індексний номер - 44178253 про реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» державного реєстратора Дудка Валентини Валентинівни Полтавської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригалівського району Сумської області, номер запису про право власності 29041646.

Згідно даних Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою виникнення права власності є договір про внесення змін до іпотечного договору № 727/285/83-1, від 07.07.2009 року та іпотечний договір № 727/285/83-1 від 08.08.2008 року між нею та банком.

Позивач вважає, що перехід права власності на квартиру, реєстрація якого відбулась на підставі рішення державного реєстратора від 21.11.2018, є незаконним, а рішення про право власності повинно бути скасовано судом, як таке, що суперечать закону, оскільки визначальним при вирішенні спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна.

Позивач вказує, що за наслідками прийнятого державним реєстратором рішення про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за АТ «Укрсоцбанк» за відповідним застереженням в іпотечному договорі, фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника та майнового поручителя, а її загальна площа не перевищує 140 кв. метрів.

Згідно даних Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, окрім іпотечної квартири, будь-якого нерухомого житлового майна за позивачем не зареєстровано, а також квартира є єдиним місцем проживання.

Таким чином, на позивача розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-У1І, а тому перехід права власності на квартиру можливий лише після припинення дії мораторію.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Позивач зазначає, що оцінка квартири суб`єктом оціночної діяльності не проводилась на момент набуття права власності банком.

Виходячи з наведеного, позивач просила суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Дудки Валентини Валентинівни Полтавської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригалівського району Сумської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:44178253 від 21.11.2018 року про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк», , номер запису про право власності 29041646.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 44178253 від 21.11.2018 р. 20:42:30, про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за акціонерним товариством «Укрсоцбанк», , державного реєстратора Дудка Валентини Валентинівни Полтавської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригалівського району Сумської області, номер запису про право власності 29041646.

Стягнуто з Державного реєстратора Дудки Валентини Валентинівни Полтавської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригалівського району Сумської області на користь ОСОБА_1 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок судових витрат.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції його оскаржив в апеляційному порядку відповідач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») в особі представника - адвоката Луньової Анни Геннадіївни. В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права просить рішення районного суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права, оскільки в основу задоволення позову покладено обставини, на які позивач не посилалася, а саме те, що відповідачем не надано доказів отримання позивачем повідомлення Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, що свідчило б про дату, з якої відраховується строк 30 днів для оформлення реєстрації нерухомого майна.

Відповідач звертає увагу на те, що позивач не зверталася до суду із заявою про зміну підстав позову. Суд першої інстанції самостійно визначив нову підставу позову, чим порушив принцип диспозитивності цивільного судочинства та не врахував правові висновки Верховного Суду з аналогічних обставин.

Апелянт зазначає, що позивач додала до позовної заяви копію листа-повідомлення Банку, що підтверджує факт його отримання. Таким чином, вказана обставина не підлягала додатковому доказуванню в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України. У зв`язку з чим відповідач не надав суду додаткові докази на підтвердження отримання позивачем листа-повідомлення, яке відповідно до рекомендованого повідомлення отримано позивачем 17.09.2018. Рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки прийнято державним реєстром 21.11.2018, тобто за спливом навіть не 30 днів, а 65 днів.

Також Банк звертає увагу на те, що в іпотечному договорі чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі й в позасудовому порядку, оцінка нерухомого майна проведена 28.03.2018.

Таким чином вважає, що судом першої інстанції не враховано ряд правових позицій Верховного Суду у справах аналогійної категорії, неповно з`ясовано обставини справи, не враховано суттєві обставини та не надано їм належної правової оцінки.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк від учасників справи не надходив.

06 березня 2020 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надійшла заява про відмову від позову, яка обґрунтована тим, що на даний час спір з банком вирішений мирним шляхом, наслідки подання заяви про відмову від позову повністю зрозумілі.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Підстави відкладення апеляційного розгляду відсутні.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відмову від позову, надавши їй оцінку, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Право позивача відмовитися від позову, в тому числі на стадії апеляційного розгляду, закріплено в ст. ст. 206, 373 ЦПК України.

Згідно ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє ( ч. 5 ст. 206 ЦПК України).

Під час апеляційного розгляду від позивача ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду засобами поштового зв`язку надійшла заява про відмову від позовних вимог до Державного реєстратора Дудки Валентини Валентинівни Полтавської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригалівського району Сумської області, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в зв`язку з вирішенням спору з банком мирним шляхом. Окрім того в заяві зазначено, що наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

Врахувавши фактичні обставини по справі, зокрема те, що на момент апеляційного розгляду справи між сторонами спір вирішено в добровільному порядку в повному обсязі, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову від позову, вважаючи, що така відмова не порушує законних прав та інтересів сторін. При цьому підстави застосування ч. 5 ст. 206 ЦПК України колегією суддів не встановлені.

За змістом ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи, що позивач подав заяву про відмову від позову, яка відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі ОСОБА_1 відомі та зрозумілі, така заява підлягає задоволенню, провадження у справі - закриттю, а рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2019 року - визнанню нечинним.

Зважаючи на те, що апеляційний суд дійшов висновку про прийняття відмови від позову, визнання нечинним рішення місцевого суду та закриття провадження у справі, з моменту постановлення ухвали судом апеляційної інстанції визнане нечинним рішення суду першої інстанції втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Аналогічні положення закріплені в ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

З матеріалів справи вбачається, що згідно меморіального ордеру № 1059128 від 21 грудня 2019 року АТ «Альфа-Банк» сплатив судовий збір в розмірі 1057,20 грн. за подання апеляційної скарги (а.с.222).

Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України 21 грудня 2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою (а.с.224).

Таким чином, враховуючи норми ч. 2 ст. 142 ЦПК України, ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», на користь апелянта - АТ «Альфа-Банк» підлягає поверненню сплачена сума судового збору в розмірі 528,60 грн. (1057,20х50%=528,60).

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз.2 п. 42 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи. Законом № 3674-VI не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст. ст. 206; 373; п. 3 ч. 1 ст. 374; 381; п. 3 ч. 1 ст. 389; ч. 2 ст. 142 ЦПК України, ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до Державного реєстратора Дудки Валентини Валентинівни Полтавської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригалівського району Сумської області, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Провадження у справі № 541/2828/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дудки Валентини Валентинівни Полтавської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригалівського району Сумської області, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - закрити.

Визнати нечинним рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2019 року.

З моменту постановлення ухвали судом апеляційної інстанції визнане нечинним рішення суду першої інстанції втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Зобов`язати фінансовий орган - Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві повернути Акціонерному товариству «Альфа-Банк», (код платника ЄДРПОУ) 23494714, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, буд. 100, сплачений судовий збір в розмірі 528,60грн. (п`ятсот двадцять вісім гривень 60 копійок) згідно меморіального ордеру № 1059128 від 21 грудня 2019 року.

Вилучити з матеріалів справи оригінал меморіального ордеру № 1059128 від 21 грудня 2019 року (а.с.222) та повернути Акціонерному товариству «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк»).

До матеріалів справи долучити копію меморіального ордеру № 1059128 від 21 грудня 2019 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2020 року.

Головуючий: С.А. Гальонкін

Судді: О.Ю. Кузнєцова

Л.М. Хіль