справа № 263/5198/14-ц
провадження № 6/263/222/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Соловйова О.Л., за участю секретаря судового засідання Кирилюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполі Донецької області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області знаходиться заява ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 08.09.2014 Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області ухвалено рішення у цивільній справі № 263/5198/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , яким з останньої стягнуто заборгованість за кредитним договором №10/3104-15КМК-07 від 25.07.2007, усього 306955,66 грн. (305462,28 грн. тіло кредиту, 1493,39 грн. заборгованість за відсотками). 30.07.2020 були проведені електроні торги (аукціон), оформлений протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-07-13-00000-b, між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС» (новий кредитор) укладений договір про відступлення права вимоги від 16.09.2020 №2305/К/1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 475. ТОВ «ФК «ЮНІКО ФІНАНС» 26.08.2020, тобто до укладення договору про відступлення права вимог, на рахунок Боргу ПАТ «Дельта Банк», були сплачені кошти у розмірі який визначений в договорі, на підтвердження чого надано платіжне доручення від 26.08.2020 № 104.

Згідно Додатку № 1 до вищенаведеного договору про відступлення прав вимоги новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС», набув усі права кредитора та іпотеко держателя, зокрема за кредитним договором від 25.07.2007 №10/3104-15КМК-07, за іпотечним договором від 25.07.2007 №10/104-153МК/1-07, що укладені між Банком та ОСОБА_1 , за договором застави від 25.07.2007 №10/104-153МК/2-07, що укладений між Банком та ОСОБА_1 в забезпечення кредитного договору.

На адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про заміну кредитора від 16.09.2020, в якому було повідомлено про відступлення права вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги від 16.09.2020 № 2305/1 та поштові та банківські реквізити нового кредитора.

За таких обставин, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, відповідно ТОВ «ФК «ЮНІКО ФІНАНС» набуло усі права кредитора, іпотекодержателя, зокрема за кредитним договором від 25.07.2007 №10/3104-15КМК-07, за іпотечним договором від 25.07.2007 №10/104-153МК/1-07, що укладений між Банком та ОСОБА_1 , за договором застави від 25.07.2007 №10/104-153 МК/2-07, що укладений між Банком та ОСОБА_1 , оскільки стало переможцем електронних торгів та до моменту набуття чинності договором про відступлення прав вимоги сплатило ціну договору.

У зв`язку з чим, вони вимушені звернутися до суду з даною заявою про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 263/5198/14-ц, а саме: первісного стягувача на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС».

В судове засідання представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС» не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності.

Заінтересовані особи (боржник) ОСОБА_2 , (стягувач) ПАТ «Дельта Банк», в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, вивчивши надані матеріали, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.09.2014 задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №10/3104-15КМК-07 в розмірі 306955,66 грн, а також судовий збір у розмірі 3069 грн. 56 коп.

16 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС» було укладено договір № 2305/К/1 про відступлення прав вимоги, за яким права вимоги, зокрема за кредитним договором №10/3104-15КМК-07 від 25.07.2007 та договором іпотеки, який укладений в його забезпечення, до боржника, зокрема ОСОБА_1 , як позичальника, перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС».

Заявником надано додаток №1 до договору №2305/К/1 про відступлення прав вимоги від 16 вересня 2020 року, де позичальником зазначений ОСОБА_2 за договором №10/3104-15КМК-07 від 25.07.2007, додаток № 2 до Договору № 2305/К/1 відступлення прав вимог від 16 вересня 2020 року, в якому, зокрема позичальником зазначений ОСОБА_2 за договором №10/104-153МК/2-07 від 25.07.2007.

Відповідно до акту приймання передачі прав вимоги до Договору 2305/1 від 16 вересня 2020 року про відступлення права вимоги, права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором №10/3104-15КМК-07 від 25.07.2007 відійшло ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС».

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС» було надіслано на адресу ОСОБА_1 повідомлення про заміну кредитора.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи з викладеного, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула з цих правовідносин.

За змістом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Але, поряд з цим, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За правилами ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) і ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За умовами ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті можуть також застосовуватись у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

З огляду на викладене, заявник в обґрунтування своїх вимог повинен надати належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідно до договору факторингу до Фактора перейшло право вимоги за кредитним договором.

Наведений правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року по справі № 2-127/11, провадження № 61-1648св17.

Крім того, у пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, вказано, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг. У частинах першій, другій статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

Щодо розмежування за предметом договору, то під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (статті 515 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої (стаття 1078 ЦК України).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За змістом пункту 11 частини першої статті 4 Закону факторинг є фінансовою послугою.

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у Постанові від 11 вересня 2019 року по справі № 489/762/17, провадження № 61-3052св19.

За правилом частини другої статті 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Заявником на підтвердження настання права вимоги за договором відступлення права вимоги з актом прийому передачі, що визначено п. 2, 3 договору, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС» та ПАТ «Дельта Банк», електронний аукціон, квитанція про сплату суми фінансування на рахунок клієнта.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що з огляду на те, що до ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №10/3104-15КМК-07 від 25.07.2007, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , його заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 510, 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 вересня 2014 року у цивільній справі № 263/5198/14-ц, за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №10/3104-15КМК-07 від 25.07.2007 публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» ЮНІКО ФІНАНС»» (03035, м. Київ, вул. Сурікова,3, ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Л.Соловйов