Дата документу 09.12.2020 Справа № 335/7782/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/7782/18 Головуючий у 1-й інстанції: Крамаренко І.А.
Провадження №22-ц/807/2752/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Гончарової Жанни В`ячеславівни на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 грудня 2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 уклали Договір кредиту № 175/2562-КР2561, останній отримав кредит у розмірі 57300,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 грудня 2012 року. ОСОБА_4 було порушено зобов`язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, тобто умови кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів останнім не виконувались.

Заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором станом на 19 червня 2018 року становить: заборгованості за кредитом у розмірі 31692,00 доларів США, заборгованість за процентами у розмірі 34928,77 доларів США.

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 17/2562КР2561 між Кредитором та ОСОБА_4 було укладено договір Застави №ЗТЗ-2561 від 11.12.2006, відповідно до якого останній передав Кредитору: транспортний засіб марки INFINITI FX 35, 2006 року випуску, коричневого кольору, з об`ємом двигуна 3498, кузов НОМЕР_1 , тип транспортного засобу легковий джип, державний номерний знак НОМЕР_2 . Зареєстрований РЕВ 1-го МРВ м. Донецька 09.12.2006. Предмет застави було зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (витяг 10423438 від 12.12.2006). Згідно Звіту від 19.06.2018 про незалежну оцінку ринкової вартості транспортного засобу, його ринкова вартість складає - 327533,00 грн. Отже, внаслідок укладення договору застави заставодержателем вказаного транспортного засобу є ПАТ «Укрсоцбанк».

До банку надійшла позовна заява ОСОБА_2 , з якої стало відомо, що вказаний предмет застави (транспортний засіб), без згоди банку, було перепродано ОСОБА_2 , яка провела перереєстрацію в органах МВС України транспортного засобу та отримала Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 08.07.2016. Отже, продаж предмету застави є неправомірним та таким, що порушує права ПАТ «Укрсоцбанк», як заставодержателя, оскільки автомобіль є предметом застави і відчуження таких об`єктів заборонено законом.

Отже, заставодавцем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_2 .

Згідно пункту 1.10 Договору Застави, передача предмету застави у володіння, користування або розпорядження іншим особам без письмової згоди Заставодержателя забороняється.

Власник автомобіля (Боржник) ОСОБА_4 17.10.2007 зробив заміну технічного паспорту, за яким було змінено державний реєстраційний номерний знак на НОМЕР_4 про що свідчить рішення Калінінського районного суду м. Донецьк від 10.11.2012 №522/427/12 про звернення стягнення па заставний автомобіль.

Таким чином, зважаючи на невиконання Боржником зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованість за відсотками за невиконання умов договору.

Із урахуванням зазначеного, Акціонерне товариство «Альфа-Банк», просило суд:

Звернути стягнення на предмет застави, а саме: на транспортний засіб марки INFINITI FX 35, 2006 року випуску, коричневого кольору, з об`ємом двигуна 3498, кузов НОМЕР_1 , тип транспортного засобу легковий джип, державний номерний знак НОМЕР_5 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2020 року позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно, задоволено.

Звернуто стягнення на предмет застави, а саме: на транспортний засіб марки INFINITI FX 35, 2006 року випуску, коричневого кольору, з об`ємом двигуна 3498, кузов НОМЕР_1 , тип транспортного засобу легковий джип, державний номерний знак НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, в рахунок погашення заборгованості за Договором кредиту №175/2562-КР2561 від 11.12.2006, яка станом на 19.06.2018 становить загальний розмір 66 620,77 доларів США, що складає 1770780,07 грн, в тому числі: сума заборгованості за кредитом 31 692,00 доларів США, що складає 842373,36 грн; сума заборгованості за відсотками 34 928,77 доларів США, що складає 928 406,71 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 , адвокат Гончарова Ж.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2020 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ПАТ «Укрсоцбанк», звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави, який було задоволено рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 11 жовтня 2012 року, використав наявне у нього право на погашення заборгованості, що виникли у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, та звернув стягнення на заставлене майно. Повторне звернення стягнення на одне й те саме майно з одних і тих самих підстав нормами чинного законодавства України не передбачено.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Акціонерне товариство «Альфа-Банк», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення судової повістки (т. 3 а.с. 204) до апеляційного суду не з`явилося, від представника АТ «Альфа-банк», адвоката Ременюк Т.О. надійшло клопотання, в якому вона просила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника АТ «Альфа-Банк» та в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити в повному обсязі. (а.с. 205).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином провідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності представника АТ «Альфа-банк», адвоката Ременюк Т.О., належним чином повідомленої про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, заборгованість за кредитним договором не погашена, предмет застави було реалізовано без згоди Банку, тому позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, отже позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, оскільки вони не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 11 грудня 2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 уклали Договір кредиту №175/2562-КР2561 (т.1 а.с.5-9).

Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 57300,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 грудня 2012 року.

В пункті 1.1.1. зазначено, що надання кредиту буде здійснюватись в гривнях та доларах США окремими частинами, зі сплатою 18 процентів річних в гривнях та 13,3 процентів річних в доларах США в межах максимального ліміту заборгованості до 13635,00 грн та 57300,00 доларів США.

Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові, що підтверджується заявою на видачу готівки №482-10 від 11 грудня 2006 року. (т.1 а.с.12).

Відповідно до положень кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця (без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця), а також в кінцевий термін повернення заборгованості визначений кредитним договором. Нарахування та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування Кредитом у періоді (28-29-30-31/360).При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Проценти, нараховані на прострочену заборгованість за Кредитом вважаються простроченими процентами. У разі наявності простроченої заборгованості за Кредитом та несплачених процентів за його використання, погашення заборгованості Позичальника за цим Договором здійснюється, в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за Кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за Кредитом; пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів; штрафи.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором №175/2562-КР2561 між Кредитором та ОСОБА_4 було укладено договір Застави №ЗТЗ-2561 від 11.12.2006, відповідно до якого останній передав Кредитору: транспортний засіб марки INFINITI FX 35, 2006 року випуску, коричневого кольору, з об`ємом двигуна 3498, кузов НОМЕР_1 , тип транспортного засобу легковий джип, державний номерний знак НОМЕР_2 . Зареєстрований РЕВ 1-го МРВ м. Донецька 09.12.2006.(т.1 а.с.13-17) Предмет застави було зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (витяг 10423438 від 12.12.2006). (т.1 а.с.19)

В порушення вимог, ОСОБА_4 , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 19 чернвя 2018 року має заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом 31692,00 доларів США; сума заборгованості за відсотками 34928,77 доларів США. (т.1 а.с. 29-31).

Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 11 жовтня 2012 року, яке набрало чинності 22 жовтня 2012 року, вирішено справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави та звернено стягнення на предмет забезпечувального обтяження по договору застави № ЗТЗ-2561 посвідченому 12.12.2006 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кайгородовою Л.А. та зареєстрованому в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №2084, а саме, на транспортний засіб INFINITI FX 35, типу легковий джип, колір коричневий, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 виданий РЕВ 1-го МРВ м. Донецька 09.12.2006, реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_4 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ; паспорт серія НОМЕР_7 , виданий Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області від 30 жовтня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ), з метою погашення заборгованості ОСОБА_4 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» по договору кредиту № 175/2562-кр2561 від 11.12.2006 в загальному розмірі 39 954,12 доларів США, що складає 319 205,45 гривень з яких: 31692.00 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, 6910.54 доларів США прострочена заборгованість по відсоткам, 1009.15 доларів США заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту, 342.44 доларів США заборгованість по пені за несвоєчасне поверення відсотків, що складає 319205.45 грн, шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу з початковою ціною реалізації, визначеною незалежним експертом на час продажу.

Зазначеним рішенням суду також встановлено, що ОСОБА_4 у жовтні 2007 року зробив заміну технічного паспорту автомобіля, за яким було змінено державний реєстраційний номер на НОМЕР_4 .

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08 липня 2016 року серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є власником автомобіля марки INFINITI FX35, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 , коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 . (т.2 а.с. 17-18).

Зазначений транспортний засіб було придбано ОСОБА_2 у ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу транспортного засобу №8571/01/4841/2016 від 29 червня 2016 року, оформленого та підписаного сторонами в сервісному центрі 4841 РСЦ МВС в Миколаївській області.

Як вбачається з п. 1.2 вказаного Договору, Продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу за даним Договором, належить йому на праві власності.

Станом на 29 червня 2016 року, день проведення реєстрації автомобіля за ОСОБА_2 , обтяження заставного майна - транспортного засобу NFINITI FX35, 2006 року випуску, коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є чинним та не вилученим, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Зазначені обставини також встановлена Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2019 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ПАТ «Укрсоцбанк»; ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; ОСОБА_4 про припинення приватного обтяження відмовлено у повному обсязі. Вказане судове рішення набрало законної сили 08 жовтня 2019 року. (т.3 а.с.28-38).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статтей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін.

Відповідно до статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Згідно із статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень статті 572 ЦК України та статті 1 Закону України "Про заставу" застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із частиною другою статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджуватися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно із частиною першою статті 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, належним чином не оцінив докази, які містяться в матеріалах справи, прийшов до помилкових висновків про наявність підстав для звернення стягнення на предмет застави, а саме: на транспортний засіб марки INFINITI FX 35, 2006 року випуску, коричневого кольору, з об`ємом двигуна 3498, кузов НОМЕР_1 , тип транспортного засобу легковий джип, державний номерний знак НОМЕР_5 , оскільки не врахував, що Банк вже реалізував своє право на звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 11 жовтня 2012 року і, судове рішення підлягає виконанню відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Цим же рішенням було вирішено питання про передачу автомобіля в заклад Банку.

Повторне звернення стягнення на одне й те саме майно, з одних і тих самих підстав, нормами чинного законодавства України не передбачено.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду викладеих у постанові від 08 серпня 2018 року по справі №711/4423/16-ц, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судвової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року по справі №626/1706/16-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, виклвадені в постановах Верховного Суду.

За такиїх обставин заслуговують на увагу доводи заявника про те, що що ПАТ «Укрсоцбанк», звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави, який було задоволено рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 11 жовтня 2012 року, використав наявне у нього право на погашення заборгованості, що виникли у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, та звернув стягнення на заставлене майно. Повторне звернення стягнення на одне й те саме майно з одних і тих самих підстав нормами чинного законодавства України не передбачено.

Наведеного суд першоїх інстанції не врахував та погодився з обгрунтованістю позовних вимог.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним і обгрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю цих вимог.

При цьому колегія суддів зауважує, що підстав для закриття провадження у справі відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України не має, оскільки у справах за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави та за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 відповідачі є різними.

Аргументи апеляційної скарги є виправданими.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Відповідно до положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядолм справи, покладаються у разі відмови в позові на позивча.

Відповідно п.в) ч. 4 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстаніції.При зверненні до Запорізького апеляційного суду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 7402, 38 грн (т.3 а.с. 151). Ураховуючи, задоволення апеляційної скарги та відмови у задоволенні позову, з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 7402, 38 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України, визнавши апеляційну скаргу обґрунтованою, скасовує оскаржуване рішення суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Гончарової Жанни В`ячеславівни - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2020 року у цій справі скасувати. Прийняти нове судове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 7402,38 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 14 грудня 2020 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.