Провадження № 2/359/1867/2020
Справа № 359/3107/20
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2020 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінспот» Бовтенко Сергія Вадимовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінспот» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Арсенал» (Київ)», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договорів купівлі-продажу недійними -

ВСТАНОВИВ :

21 квітня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінспот» (далі по тексті - ТОВ «Фінспот») звернулось до суду з позовом, яким просить визнати недійсними наступні договори : договір купівлі-продажу кватири № 176 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Арсенал» (Київ)» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Арсенал» (Київ)») та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдиним М.А., реєстр. № 824 від 24 жовтня 2019 року; договір купівлі-продажу кватири № 177 укладений між ТОВ «ФК «Арсенал» (Київ)» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдиним М.А., реєстр. № 822 від 24 жовтня 2019 року; договір купівлі-продажу кватири № 178 укладений між ТОВ «ФК «Арсенал» (Київ)» та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдиним М.А., реєстр. № 818 від 24 жовтня 2019 року; договір купівлі-продажу кватири № 179 укладеного між ТОВ «ФК «Арсенал» (Київ)» та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдиним М.А., реєстр. № 821 від 24 жовтня 2019 року; договір купівлі-продажу кватири № 180 укладеного між ТОВ «ФК «Арсенал» (Київ)» та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдиним М.А., реєстр. № 819 від 24 жовтня 2019 року; договір купівлі-продажу кватири № 181 укладеного між ТОВ «ФК «Арсенал» (Київ)» та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдиним М.А., реєстр. № 825 від 24 жовтня 2019 року; договір купівлі-продажу кватири № 182 укладеного між ТОВ «ФК «Арсенал» (Київ)» та ОСОБА_7 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдиним М.А., реєстр. № 823 від 24 жовтня 2019 року.

Разом з позовною заявою ТОВ «Фінспот» подало до суду заяву про забезпечення позову, якою просить накласти арешт на наступне нерухоме майно, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 33848707, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, яка належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- квартиру АДРЕСА_2 , номер запису про право власності: 33847625, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, яка належить на праві власності ОСОБА_2 ;

- квартиру АДРЕСА_3 , номер запису про право власності: 33846591, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, яка належить на праві власності ОСОБА_3 ;

- квартиру АДРЕСА_4 , номер запису про право власності: 33847420, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, яка належить на праві власності ОСОБА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_5 , номер запису про право власності: 33847255, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ;

- квартиру АДРЕСА_6 , номер запису про право власності: 33848912, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, яка належить на праві власності ОСОБА_6 ;

- квартиру АДРЕСА_7 , номер запису про право власності: 33848440, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, яка належить на праві власності ОСОБА_7 ..

Заяву обґрунтовано тим, що ТОВ «Фінспот» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу кватир за АДРЕСА_7 та належать на праві власності : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відповідно.

Позовні вимоги ґрунтовано тим, що вищезазначені правочини є недійсними та підлягають визнанню такими в судовому порядку у зв`язку з їх фіктивністю, оскільки об`єктів нерухомого майна, які відчужувались, на момент укладення правочинів фактично не існувало, а розрахунок за придбане майно між продавцем та покупцями не здійснювався.

Представник заявника ОСОБА_8 стверджує, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є власниками квартир на даний момент, можуть в будь-який момент відчужити зареєстровані за ними на праві власності квартири на користь інших осіб, що може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду про визнання недійсними договорів купівлі - продажу (наприклад, можуть продати квартири з проведенням рахунку через банк).

Крім того, враховуючи що позовна заява має немайновий характер, просили не застосовувати зустрічне забезпечення.

Дана заява про забезпечення позову передана згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду на розгляд судді Яковлєвій Л.В. 22 квітня 2020 року.

Згідно положень ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказане, розгляд заяви в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану разом з позовом заяву про його забезпечення, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За правилами ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Судом встановлено, що заяву про забезпечення позову ТОВ «Фінспот» подав разом з позовною заявою до ТОВ «ФК «Арсенал» (Київ)», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договорів купівлі-продажу недійними.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Крім того, відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, належним чином не обґрунтовано необхідність застосування забезпечення позову у вигляді арешту.

Відповідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. Разом з цим, заявником не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження відповідачем спірного нерухомого майна на користь третіх осіб.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали судом встановлено, що заявником не надано жодних доказів, щодо наявності намірів відповідачів щодо відчуження квартир за № 176 -182 розташованих за адресою: АДРЕСА_9 , та які перебувають у власності відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Доводи заявника про те, що вказані квартири буде відчужено власниками / відповідачами, наразі є лише припущенням та не доведено належними і допустимими доказами.

Крім того, до матеріалів позовної заяви не додано належних та допустимих доказів, того що власниками спірних квартир, наразі є саме вказані відповідачі.

Так, до позовної заяви додано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 205788444від 31 березня 2020 року, яка не містить жодних відомостей щодо власників квартир за №176 - 182 розташованих за адресою: АДРЕСА_9 .

За таких обставин, враховуючи, що заявником не доведено факту унеможливлення чи утруднення виконання рішення суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, не надано доказів щодо власників квартир, на які просить накласти арешт, та з метою не порушення їх прав і законних інтересів, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

Крім того, згідно роз`яснення наведеного у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» саме позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Разом з тим, позовні вимоги ТОВ «Фінспот» є немайнового характеру, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав та ризиків, визначенихст.149 ЦПК України визначених і доведених для забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінспот» Бовтенко Сергія Вадимовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінспот» до Товариства з обмеженою відповідальністю «футбольний клуб «Арсенал» (Київ)», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договорів купівлі-продажу недійними - відмовити.

Копію ухвали суду невідкладно направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005.

Суддя Яковлєва Л.В.