КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Кирилюк Г.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» про визнання неправомірними дій.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк», у якому просила визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» щодо дострокового розірвання договору № 055818 банківського вкладу від 05 квітня 2018 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» про визнання неправомірними дій повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною і необґрунтованою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що згідно змісту статей 47, 58, 60 ЦПК України сторона може брати участь у судовому засіданні особисто або через представника. Під час розгляду в суді справ у малозначних спорах представником сторони може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну дієздатність. Згідно з п.п. 11, п. 16-1 Перехідних положень Конституції України з 01 січня 2019 року у судах всіх інстанцій представництво в суді здійснюється виключно адвокатами, крім малозначних спорів. Соботюк М.М. діє на підставі довіреності на представництво інтересів ОСОБА_2 , а відтак є її законним представником та має законне право підписувати позовну заяву.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2020 року - без змін, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції відповідає пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України, повернення судом позовної заяви ОСОБА_2 є обґрунтованим і законним.

Просив врахувати, що Законом України «Про захист прав споживачів» та статтею 16 ЦК України не передбачено такий спосіб захисту цивільних прав який обрав позивач, як визнання неправомірною бездіяльність приватного акціонерного товариства, яким за пунктом 1.10. статуту є відповідач.

Посилаючись на те, що громадянин ОСОБА_1 протягом 2018-2020 років регулярно звертається від власного імені та від імені своїх родичів до Шевченківського районного суду міста Києва із безпідставними позовами до АТ «Агропросперіс Банк» та у більшості випадків необґрунтовано та навмисно не сплачує судовий збір за подання позовних заяв, що, на думку, відповідача свідчить про зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами, а відтак просив застосувати до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу, у зв`язку із зловживанням ним процесуальними правами та неповагою до суду.

За положеннями статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення позовної заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У такому випадку судове засідання не проводиться, а розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - частина 13 статті 7 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» про визнання неправомірними дії Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» щодо дострокового розірвання договору № 055818 банківського вкладу від 05 квітня 2018 року.

Позовна заява від імені позивача ОСОБА_2 підписана ОСОБА_1, як представником позивача.

На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_1 долучив до матеріалів заяви нотаріальну посвідчену довіреність від 06 лютого 2018 року (а.с. 13).

Повертаючи ОСОБА_2 позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що заява подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або не підписана особою, яка не має її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, що є підставою для повернення заяви позивачеві у порядку, визначеному пунктом 1 частиною 4 статті 185 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Право на звернення до суду реалізується особою у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України передбачено право сторони, третьої особи, а також особі, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Специфіка представництва за довіреністю в цивільному судочинстві визначена відповідними нормами цивільного процесуального законодавства.

Так, згідно з частиною другої статті 15 ЦПК України представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" - частина 4 статті 62 ЦПК України.

Статтею 60 ЦПК України визначено винятки із загального правила щодо представництва у суді виключно адвокатом.

Відповідно до частини другої зазначеної статті, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Статтею 62 ЦПК України визначено документи, що підтверджують повноваження представників. Зокрема, передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 2 статті 62 ЦПК України передбачено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки - частини 1 статті 64 ЦПК України.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача - частина 7 статті 177 ЦПК України.

Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що підписання позовної заяви представником позивача допускається чинним цивільним процесуальним законодавством, за умови долучення до матеріалів позовної заяви належних документів, що підтверджують повноваження представника на ведення справи в суді.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, що подана до суду першої інстанції позовна заява ОСОБА_2 в особі ОСОБА_1 містить нотаріально посвідчену копію довіреності від 06 лютого 2018 року, зі строком дії повноважень на десять років, якою ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 , у тому числі, представляти її інтереси у судах всіх інстанцій, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», з усіма процесуальними правами та обов`язками, які надані заявнику, позивачу, потерпілому, свідку, третій особі (а.с. 13).

З огляду на наведений зміст нотаріально посвідченої довіреності, долученої до заяви, з предметом позову про захист прав споживачів, слід вважати підтвердженими повноваження ОСОБА_1 як представника фізичної особи ОСОБА_2 щодо підписання та подання до суду позову від її імені та в її інтересах.

За наведених обставин, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачеві ОСОБА_2 , підписану її представником ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України, з висновком про те, що заява подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або не підписана особою, яка не має її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, не ґрунтується на вимог цивільного процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Як передбачено положеннями статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 та достатніми для скасування оскаржуваної ухвали, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк», наведені у відзиві на апеляційну скаргу, фактично зводяться до вирішення заявлених позовних вимог ОСОБА_2 , що не допускається на стадії пред?явлення позову, відкриття провадження у справі.

На стадії пред`явлення позову, відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходить з правил глави 2 розділу III ЦПК України та із поданих матеріалів заявником (позивачем) перевіряє лише передумови права на пред`явлення позову конкретної особи та дотримання останньою порядку її подання. Оцінка вимог та доказів з урахуванням вимог статей 77, 78,79 та 95 ЦПК України про їх належність, допустимість і достовірність проводиться судом при ухваленні рішення відповідно до статті 264 ЦПК України.

Не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства і твердження відповідача про зловживання представником позивача ОСОБА_1 процесуальними правами із застосуванням до нього заходів, визначених цивільним процесуальним кодексом України, з огляду на таке.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Згідно з частиною 2 статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Із приписів цієї статті вбачається, що суд зобов`язаний вживати заходів у разі виявлення зловживання процесуальними правами учасником процесу.

За обставин цієї справи зловживання позивачкою ОСОБА_2 чи її представником ОСОБА_1 своїми процесуальними права на даній стадії судового процесу у розумінні частини 2 статті 44 ЦПК України не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді: