Справа № 404/6429/18
Номер провадження 2/404/3321/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за дострокове, одностороннє розірвання договору оренди житла та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за дострокове, одностороннє розірвання договору оренди житла та стягнення моральної шкоди, просив стягнути з відповідача на свою користь 11 000 грн. завдатку у подвійному розмірі, 1419 грн. - сплаченої та не використаної орендної плати за серпень 2018 року, 5500 грн. - за послуги ріелтора, 5000 грн. - плати за вимушене подобове винаймання житла для проживання у зв`язку з незаконним виселенням, 20 000 грн. моральної шкоди та 2466 грн. 80 коп. судових витрат.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 01 червня 2018 року позивач уклав договір оренди житлового приміщення, а саме квартири, за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі умов договору він орендував вищевказану квартиру під житло у ОСОБА_2 строком на 12 місяців.

Після підписання договору, відповідач передала позивачу ключі від вказаної квартири та він разом зі своєю сім`єю почали використовувати її для проживання.

Відповідно до п. 5.1 договору, вартість орендної плати за один місяць проживання становить 5500 грн.

На виконання вимог п. 5.2 договору, позивач сплатив орендну плату за перший місяць проживання 01 червня 2018 року, тобто в день підписання договору. Крім того, на виконання п. 5.3 договору, він сплатив завдаток, як заставну суму в розмірі 5500 грн.

Підтвердженням сплати вищевказаних коштів та коштів за оренду наступних місяців (за липень та серпень) є додаток до договору - відомість внесення оплати за оренду.

Всупереч умовам договору, здоровому глузду та гуманних норм поведінки у суспільстві, 10 серпня 2018 року відповідач разом з чотирма чоловіками, приблизно о 18.30 год., увірвались в орендоване ним приміщення та, погрожуючи йому та його сім`ї, почала вимагати звільнення квартири.

Під час такого візиту, своїми діями останні нанесли моральної шкоди позивачу, його дружині та малолітнім дітям. Сім`я і так перебувала у пригніченому моральному стані у зв`язку з переїздом із окупованої терористами території, а саме з м. Донецька. Крики та неадекватна поведінка невідомих чоловіків у орендованій квартирі, призвели до того, що його сім`я до сих під перебуває у стресовому стані. Як з`ясувалось пізніше, мотивацією для негайного виселення із орендованої квартири став той факт, що вони переїхали із м. Донецька і на його пояснення стосовно того, що він виконує умови договору вчасно, відповідач постійно викрикувала, що «от Вас Донецких переселенцев можно ожидать чего угодно». Даний факт ще більше морально пригнічує його та його сім`ю, адже відповідач ставить незрозуміле клеймо на родину позивача, чим принижує честь та гідність. У зв`язку з тим, що в той момент позивач дійсно переживав за здоров`я та життя своєї родини, ним була викликана поліція. Лише після приїзду поліції небажані гості пішли, але продовжували погрожувати.

Вказано, що у зв`язку з тим, що він не порушував умови договору, а крім цього згідно умов договору та згідно чинного законодавства України, дострокове розірвання в односторонньому порядку договору оренди, без порушень його умов не допускається, він вирішив все ж таки продовжувати проживати в даній квартирі.

Відповідач продовжуючи свої незаконні дії спрямовані на його незаконне виселення, 22 серпня 2018 року разом зі спецпрацівниками відключили квартиру від електроенергії та зняли лічильник.

Враховуючи той факт, що разом з позивачем проживає дружина та малолітні діти та те, що проживання без електроенергії є неможливим, вони змушені були 22 серпня 2018 року звільнити помешкання.

Зазначено, що звернувшись до ріелторів, позивачу пояснили, що на даний момент у зв`язку з початком навчального періоду, вільних квартир немає, але пообіцяли щось підібрати. Разом з родиною він змушений був терміново знайти житло та винаймав подобово квартиру, так як інших варіантів не було. Сума, яку він витратив на оренду подобового житла склала 5000 грн.

На звернення до відповідача з проханням повернути кошти, які він витратив з її вини, а саме 5500 грн. - послуги ріелтора, які він сплатив орендуючи в неї квартиру, 5500 грн. - завдатку, залогова сума, яку він сплатив 05 червня 2018 року, 1419 грн. - кошти сплачені за проживання за серпень місяць (02 серпня він сплатив 5500 грн. за серпень, змушений був звільнити квартиру 23 серпня 2018 року, тобто заплатив, але не проживав ще 8 днів), відповідач відмовила.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 09 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /а.с.18-19/.

27 листопада 2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що відповідач заперечує проти обставин, на які вказує у своєму позові позивач, так як вони не відповідають дійсності є повністю надуманими, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Позивач зазначає, що 10 серпня 2018 року приблизно о 18.30 год. відповідач, разом з чотирма особами нібито увірвалась у орендоване ним приміщення та погрожуючи йому та його сім`ї вимагала, щоб він звільнив квартиру. Зазначені твердження позивача не відповідають дійсності.

Зазначено, що 01 червня 2018 року між ОСОБА_2 (як орендодавцем) та ОСОБА_1 (як орендарем), було укладено договір оренди об`єкта нерухомості, у відповідності до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування (оренду) об`єкт нерухомості: 3-х кімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В середині червня, відповідач отримала СМС- повідомлення від жінки позивача про те, що зламався холодильник. Відповідач одразу викликала майстрів з ремонту, які відремонтували холодильник за 1000 грн. Через 10 днів жінка позивача написала, що холодильник знову зламаний, потім почала постійно дзвонити відповідачу, розповідаючи, що цей холодильник буде постійно ламатися і необхідно купити новий. Під впливом морального тиску і важких особистих обставин відповідач придбала новий холодильник і здійснила заміну.

У кінці липня, позивач повідомив відповідача про те, що на його думку і думку його дружини зламалась пральна машинка (створювала надто гучні звуки). Жінка позивача почала вимагати від відповідача заміни пральної машини та зниження орендної плати. Можливості проведення її заміни на нову не було (та і при заселенні сторони не домовлялися про те, що всю техніку, яку буде ламати позивач, відповідач зобов`язується змінювати на нову), про що було повідомлено позивача. Разом з цим, відповідач попросила позивача проінформувати її про прийняття рішення стосовно подальшого проживання його сім`ї у орендованій квартирі. Незважаючи на ці обставини, чіткої відповіді на прохання відповідача отримано не було, натомість позивач, разом з дружиною стали вимагати заміни пральної машини.

Через те, що це вже не перша поломка, яку спричинив позивач зі своєю родиною, ОСОБА_2 повідомила його про те, що вона має намір розривати з ними договір, а для встановлення всіх пошкоджень, спричинених їх недбалим відношенням до орендованого приміщення та майна, яке було надане їм у користування, вона має намір здійснити візит з метою перевірки стану дотримання умов договору від 01 червня 2018 року. Таке право передбачене п. 6.1 договору, укладеного між сторонами.

У відповідності до пункту 6.1.1, пункту 6.1 договору від 01 червня 2018 року орендодавець має право «два рази на місяць після попереднього повідомлення проводити перевірку порядку використання об`єкта оренди».

Керуючись правилами, передбаченими вказаним підпунктом договору від 01 червня 2018 року, з метою перевірки порядку використання орендарем об`єкта оренди та дотримання ним умов укладеного договору від 01 червня 2018 року, відповідач, разом зі свідками, здійснила візит в квартиру, яку вона передала в користування позивачу.

За фактом проведеної перевірки відповідачем було складено акт огляду житлового приміщення - об`єкта оренди від 10 серпня 2018 року, в якому були зафіксовані всі виявлені під час огляду пошкодження об`єкта оренди, а також майна, що було передане позивачу разом з приміщенням.

Зокрема під час огляду приміщення квартири було виявлено наступні пошкодження: зіпсовано ущільнення дверей у ванну кімнату (п. 1 акту від 10 серпня 2018 року), лінолеум продавлено стільцями без заглушок (п. 2 акту від 10 серпня 2018 року), на кухні пошкрябані шпалери (п. 3 акту від 10 серпня 2018 року), подряпини у ванні (п. 6 акту від 10 серпня 2018 року).

Під час огляду майна відповідача, переданого у користування позивачу, виявлено наступні пошкодження/недоліки: диван кутовий «Лего» з плямами, холодильник Vestfrost CW278W розтягнуто резинку ущільнення, стільці кухонні 4 шт. - частково зняті заглушки, пральна машинка зі слів квартирантів - зламано, сліди недбалого ставлення.

Факт наявності цих порушень можуть підтвердити і свідки, які були присутні під час перевірки квартири та підписали відповідний акт від 10 серпня 2018 року.

В свою чергу позивач від підпису в акті відмовився, про що в присутності свідків, було складено акт про відмову орендаря від підпису акту огляду нежитлового приміщення - об`єкта оренди від 10 серпня 2018 року.

Твердження позивача про те, що ОСОБА_2 нібито ввірвалась у орендовану ним квартиру та вимагала її негайного звільнення повністю спростовується відеозаписом, створеним 10 серпня 2018 року, оскільки майже протягом всього часу її перебування у приміщенні квартири, здійснювалась відеозйомка.

Вказано, що провівши огляд квартири та майна, відповідач ще раз підтвердила те, що орендар (позивач) та його сім`я не утримують приміщення у належному стані та недбайливо ставляться до майна, що знаходиться у ньому, що є прямим грубим порушенням умов договору від 01 червня 2018 року та підставою для його дострокового розірвання, на чому вона ще раз акцентувала увагу позивача.

Відповідно до п.п. 8.1.3 пункту 8.1. договору від 01 червня 2018 року дострокове розірвання договору може мати місце у випадку невиконання однією із сторін обов`язків по договору.

Виходячи із вищевикладених обставин, інше твердження позивача про те, що договір оренди об`єкту нерухомості від 01 червня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ним, нібито був розірваний без будь-яких на те причин достроково та в односторонньому порядку повністю спростовуються, а невідповідність його дійсним обставинам підтверджується наданими до суду доказами.

Звертає увагу суду на те, що позивач виселився 23 серпня 2018 року самостійно без будь-яких примусових заходів з боку ОСОБА_2 , а тому його твердження про виселення є безпідставними та необґрунтованими. В день фактичного виселення (23 серпня 2018 року) ОСОБА_2 пропонувала позивачу підписати додаткову угоду до договору оренди об`єкту нерухомості від 01 червня 2018 року про розірвання цього договору, проте він відмовився від його підписання. Про відмову орендаря від підпису додаткової угоди до договору оренди об`єкту нерухомості ОСОБА_2 , в присутності двох свідків, було складено відповідний акт від 23 серпня 2018 року.

Вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 11 000 грн. завдатку у подвійному розмірі, 5500 грн. послуг ріелтора, 5000 грн. за вимушене по добове наймання житла для проживання у зв`язку з незаконним виселенням, 20 000 грн. моральної шкоди є не обґрунтованими, такими, що суперечать нормам діючого законодавства, а тому такими, що не можуть бути задоволені.

Відповідно до п. 5.3 договору від 01 червня 2018 року в момент підписання договору орендар передає завдаток у розмірі 5500 грн. Завдаток повертається орендарю в день фактичної передачі об`єкта оренди орендодавцю і відсутності у останнього платежів, передбачених п. 5.5 договору.

У відповідності до п. 5.5 договору оплата комунальних послуг проводиться щомісячно за час дії цього договору за рахунок орендарів.

Станом на момент фактичного звільнення орендованої квартири позивачем і його сім`єю заборгованість по сплаті комунальних послуг склала 2915 грн.

Окрім зазначеної заборгованості, під час огляду приміщення, в день його звільнення позивачем, виявлені пошкодження майна та побутової техніки, про що 23 серпня 2018 року в присутності свідків складено відповідний акт огляду житлового приміщення - об`єкта оренди. Зокрема приміщення перебувало у такому стані: ущільнювач дверей у ванну кімнату порваний, двері у ванну кімнату - відходить знизу планка, на лінолеумі сліди від стільців без заглушок, пошкрябані шпалери на кухні, зламана ручка балконних дверей, зламаний терморолет у спальні.

Майно відповідача, передане у користування позивача, перебувало у такому стані: диван кутовий «Лего» плями на сидінні, ключ від балконних дверей - в наявності, замок зламаний, Пульт до люстри - в наявності, брудний, холодильник Vestfrost CW278W - пошкрябані полиці, розтягнуто резинку ущільнення, стільці кухонні 4 шт. - частково зняті заглушки, пральна машинка Indesit - не вдалося встановити працездатність, пуфик - з плямами.

Враховуючи наявність заборгованості по оплаті комунальних послуг та всіх виявлених пошкоджень приміщення та іншого майна, керуючись п. 5.3 договору від 01 червня 2018 року орендодавець (відповідач) правомірно під час прийому приміщення не повернула орендарю (позивачу) завдаток у розмірі 5500 грн.

Сторонами були погоджені саме ті умови, що були викладені в договорі від 01 червня 2018 року, і в ньому не закріплено відповідальності орендодавця у вигляді «повернення подвійного розміру завдатку у разі дострокового розірвання договору».

Позивач помилково трактує дострокове розірвання договору оренди у зв`язку з невиконанням його умов орендарем (право орендодавця ініціювати дострокове розірвання договору у зв`язку з порушенням його умов орендарем прямо передбачено умовами укладеного договору від 01 червня 2018 року) як порушення орендодавцем його умов. Та навіть якби це розцінювалось як невиконання його умов, то відповідальність у вигляді «повернення подвійного розміру завдатку» не передбачається ні самим договором, ні нормами чинного законодавства. Також, жодної правової норми, яка обґрунтовувала б таку вимогу позивача, у позовній заяві ним не наведено.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 5500 грн. послуг ріелтора та 5000 грн. за вимушене по добове наймання житла для проживання у зв`язку з незаконним виселенням зазначено, що ОСОБА_2 не проводила примусового виселення орендаря з квартири, у зв`язку з розірванням договору від 01 червня 2018 року, про що свідчить добровільне залишення орендарем орендованого приміщення та відсутність будь-якого судового рішення про виселення наймача та членів його сім`ї з житла.

Крім цього, позивачем зазначено спосіб захисту його нібито порушеного права, що не передбачається ні положеннями договору від 01 червня 2018 року, ні нормами діючого законодавства, про що свідчить відсутність посилань на праві норми, що обґрунтовували б його право на стягнення з відповідача зазначених ним грошових коштів.

Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. зазначено, що у відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 4 вказаної постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивачем не наведено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно відповідачем, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні відповідачем, з чого позивач виходив при визначені грошової суми, якою він оцінює заподіяну йому моральну шкоду /а.с.28-30/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 грудня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні /а.с.90-91/.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за дострокове, одностороннє розірвання договору оренди житла та стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір оренди об`єкта нерухомості.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, відповідач передала, а позивач взяв у тимчасове та оплатне користування (оренду) об`єкт нерухомості - трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.2 об`єкт оренди належить орендодавцю на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 16 серпня 2014 року та договору дарування від 25 жовтня 2013 року.

Відповідно до п. 2.1 договору, об`єкт оренди передається орендарям для використання під житло і повинно використовуватись тільки за прямим призначенням, обумовленому в договорі.

Відповідно до п. 4.1 договору, дійсний договір вступає в силу з 01 червня 2018 року і діє протягом 12 місяців до 31 травня 2019 року, а також може бути продовжений за згодою сторін.

Пунктом 5.1 договору визначено, що орендна плата за об`єкт оренди оплачується готівковим розрахунком і становить 5500 грн. в місяць.

Пунктом 5.3 визначено, що в момент підписання даного договору орендар передає орендодавцю заставну суму в розмірі 5500 грн. Заставна сума повертається орендатору в день фактичної передачі об`єкта оренди орендодавцю і відсутності у останнього обґрунтованих претензій за станом побутової техніки і іншого майна орендодавця (додаток № 2) і оплаті платежів, передбачених п. 5.5.

Відповідно до п. 6.1 та п. 6.1.2 договору, орендодавець має право: два рази на місяць після попереднього повідомлення здійснювати перевірку порядку використання об`єкта оренди та контролювати оплату комунальних платежів, а також всіх інших виплат, які по договору здійснюють орендатори.

Відповідно до розділу 8 вказаного договору, дострокове розірвання договору може бути в наступних випадках: за взаємною згодою сторін, в разі прострочення оплати проживання на строк більше двох тижнів, в разі невиконання однією із сторін зобов`язань по договору. При достроковому розірванні договору сторони зобов`язані повідомити про це за два тижні до передбачуваної дати розірвання. При достроковому розірванні договору орендарями внесена раніше передоплата може бути повернута тільки з добровільної згоди орендодавця.

В розділі 10 договору зазначено, що заставна сума (5500 грн.) буде внесена 04 червня 2018 року /а.с.8-10/.

Згідно відомості внесення оплати за оренду (додаток № 1), позивачем сплачено 01 червня 2018 року - 5500 грн. за перший місяць, 04 червня 2018 року - 5500 грн. заставна сума, 02 липня 2018 року - 5500 грн. за другий місяць, 02 серпня 2018 року - 5500 грн. за третій місяць /а.с.11/.

У додатку № 2 до договору оренди зазначено перелік майна орендодавця, що знаходиться в користуванні орендаторів: холодильник Samsung (02 липня 2018 року відповідач забрала); котел газовий Indesit; кухонна стінка; кухонний стіл та 4 стільця; шафа - купе; спальня «Ким»: ліжко, матрац, шафа, комод, туалетний стіл, 2 тумби; меблі у ванній (шафа під умивальник, дзеркало); телевізор Samsung з пультом; прасувальна дошка (01 червня 2018 року відповідач забрала); меблева стінка для вітальні «Комо»; кутовий диван «Лего»; ключ від балкону; пульт від люстри у вітальні; пуф; стільці дерев`яні 2 шт.; пральна машина Indesit; холодильник Vestfrost (28 червня 2018 року привезла відповідач) /а.с.12/.

Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Договір найму житла укладається у письмовій формі, а його предметом можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина, що має бути придатним для постійного проживання у ньому. Сторонами у договорі найму житла можуть бути фізичні та юридичні особи (статті 811-813 ЦПК України).

Згідно з абз.1 ч.1, абз.1 ч.3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.

Відповідно до ч.1 ст. 626, ст.ст. 6, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна. Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. Договір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку.

У разі порушення зобов`язання відповідно до статті 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до акту огляду житлового приміщення - об`єкта оренди від 10 серпня 2018 року, 10 серпня 2018 року власником квартири ОСОБА_2 в присутності наймача - ОСОБА_1 та свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було здійснено огляд квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташованої на 1 поверсі 10 поверхового будинку і передана в оренду відповідно до договору оренди об`єкта нерухомості від 01 червня 2018 року. Під час огляду приміщення встановлено наступний стан майна: зіпсовано ущільнювач дверей у ванну кімнату, лінолеум продавлено стільцями без заглушок, на кухні пошкрябані шпалери, подряпини у ванні. Стелі, вікна (сітка), балкон, лоджія не пошкоджено, лічильники з пломбами, світильники, основа під гігієнічний душ, фільтр води в туалеті, ролети, тюль, вимикачі, розетки, автоматичні вимикачі в коморі, сигналізація в наявності. За результатами огляду майна орендодавця, переданого у користування орендаторам, здійснено відповідно до переліку додатку №2 до договору, було виявлено: на дивані кутовому «Лего» плями, меблева стінка «Комо» - не пошкоджена, стільці дерев`яні 2 шт. - не пошкоджені, ключ від балконних дверей у наявності, пульт до люстри в наявності, холодильник Vestfrost - розтягнуто резинку ущільнення, телевізор Samsung з пультом - в наявності, меблева стінка для кухні - не пошкоджено, стіл кухонний - не пошкоджено, стільці кухонні 4 шт. - частково зняті заглушки, котел газовий Westen Pulsar D - в робочому стані, плита газова Indesit - в наявності, шафу - купе - не пошкоджено, меблі для ванної: шафа під умивальник, дзеркало - не пошкоджено, пальна машина Indesit - зі слів квартирантів зламана (сліди недбалого ставлення), спальня «Кім»: ліжко з матрацом, шафа, комод, туалетний столик, тумби 2 шт. - не пошкоджено, пуф - не пошкоджений.

10 серпня 2018 року було складено акт про відмову орендаря від підпису акту огляду житлового приміщення - об`єкта оренди. У вказаному акті зазначено, що дійсним актом підтверджено, що власник квартири ОСОБА_2 в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 провела огляд житлового приміщення - об`єкта оренди, склала акт в присутності орендаря ОСОБА_1 та ознайомила орендаря з його змістом. ОСОБА_1 відмовився від підпису вищевказаного акту з наступних причин: не бажання спілкуватись /а.с.35/.

Відповідно до акту огляду житлового приміщення - об`єкта оренди від 23 серпня 2018 року, 23 серпня 2018 року власником квартири ОСОБА_2 в присутності наймача - ОСОБА_1 та свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було здійснено огляд квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташованої на 1 поверсі 10 поверхового будинку і передана в оренду відповідно до договору оренди об`єкта нерухомості від 01 червня 2018 року. Під час огляду приміщення встановлено наступний стан майна: ущільнювач дверей у ванну кімнату порваний, на дверях у вітальню відходить з низу планка, лінолеум продавлено стільцями без заглушок, на кухні пошкрябані шпалери, зламана ручка балконних дверей (замок), зламано терморолет у спальні. За результатами огляду майна орендодавця, переданого у користування орендаторам, здійснено відповідно до переліку додатку № 2 до договору, було виявлено: на дивані кутовому «Лего» плями, меблева стінка «Комо» - не пошкоджена, стільці дерев`яні 2 шт. - не пошкоджені, ключ від балконних дверей у наявності, замок зламано, пульт до люстри в наявності брудний, холодильник Vestfrost - пошкрябані полиці, розтягнуто резинку ущільнення, телевізор Samsung з пультом - в наявності, меблева стінка для кухні - не пошкоджено, стіл кухонний - не пошкоджено, стільці кухонні 4 шт. - зняті заглушки, котел газовий Westen Pulsar D - в робочому стані, плита газова Indesit - в наявності, шафу - купе - не пошкоджено, меблі для ванної: шафа під умивальник, дзеркало - не пошкоджено, пральна машина Indesit - не вдалося встановити працездатність, спальня «Кім»: ліжко з матрацом, шафа, комод, туалетний столик, тумби 2 шт. - не пошкоджено, пуф - з плямами /а.с.36/.

23 серпня 2018 року було складено акт про відмову орендаря від підпису акту огляду житлового приміщення - об`єкта оренди. У вказаному акті зазначено, що дійсним актом підтверджено, що власник квартири ОСОБА_2 в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 провела огляд житлового приміщення - об`єкта оренди, склала акт в присутності орендаря ОСОБА_1 та ознайомила орендаря з його змістом. ОСОБА_1 відмовився від підпису вищевказаного акту /а.с.37/.

23 серпня 2018 року було складено акт про відмову орендаря від підпису додаткової угоди до договору оренди об`єкту нерухомості. У вказаному акті зазначено, що дійсним актом підтверджено, що власник квартири ОСОБА_2 склала додаткову угоду до договору оренди об`єкту нерухомості від 01 червня 2018 року, яка передбачає припинення дії договору з 23 серпня 2018 року та в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ознайомила орендаря ОСОБА_1 з її змістом. ОСОБА_1 відмовився від підпису вищевказаної угоди /а.с.39/.

Судом встановлено, що умовами договору оренди об`єкту нерухомого майна передбачено його розірвання з наступних підстав: за взаємною згодою сторін, в разі прострочення оплати проживання на строк більше двох тижнів, в разі невиконання однією з сторін зобов`язань по договору.

Відповідач як на підставу розірвання договору посилалась на п. 8.1.3, відповідно якого позивач не виконував зобов`язань по договору, а саме пошкодив майно та побутову техніку, які знаходяться в квартирі.

Однак, відповідачем не було доведено, що позивачем було пошкоджено майно, яке зазначене у акті огляду житлового приміщення - об`єкта оренди від 10 серпня 2018 року та акті огляду житлового приміщення - об`єкта оренди від 23 серпня 2018 року.

Так, з відеофіксації обстеження квартири наданої відповідачем та дослідженої в судовому засіданні не вбачається пошкоджень зазначених в актах від 10 та 23 серпня 2018 року.

Крім того, відповідач в порушення норм ЦК України, не попередила письмово позивача за два тижні до запланованої дати про розірвання договору оренди та не вказала підстави такого розірвання, таким чином відповідачем був порушений порядок розірвання договору оренди, що підтверджується належними доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідач посилається на те, що причиною дострокового розірвання договору оренди житла є неналежне утримання приміщень та недбайливе ставлення до майна позивачем, однак з наданої відповідачем переписки в Viber з позивачем та його дружиною ОСОБА_7 вбачається наявність конфлікту з останньою /а.с.40-67/.

23 серпня 2018 року ОСОБА_7 звернулась до начальника Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 року прийшла з двома невідомими особами чоловічої статі та повідомила, що якщо заявник не підпише бланк про розірвання договору про оренду, то вона не поверне грошові кошти в сумі 6919 грн. (залогову суму) та до цього вимкнула світло 22 серпня 2018 року приблизно об 11 год. 00 хв. Вважає, що вищевказана громадянка шахрайка /а.с.121/.

Відповідно по письмових пояснень ОСОБА_7 від 23 серпня 2018 року, 23 серпня 2018 року вона викликала поліцію через гарячу лінію 102 тому, що за адресою АДРЕСА_1 , де вона знімає квартиру у громадянки ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 прийшла з двома невідомими особами чоловічої статі повідомила, що якщо вона не підпише додаткову угоду до договору оренди, то вона поверне грошові кошти в сумі 6919 грн. /а.с.122/.

Відповідно до довідки «Про результати розгляду звернення ОСОБА_7 щодо вчинення відносно неї протиправних дій» виданої Кропивницьким ВП ГУНП в Кіровоградській області, 23 серпня 2018 року до Кропивницького ВП надійшло повідомлення гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо вчинення відносно неї протиправних дій. Повідомлення зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, реєстровий номер 42568 від 23 серпня 2018 року. З викладених у зверненні фактів було встановлено, що заявниця винаймає квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за договором оренди житла укладеним з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За умовами договору заявниця мала винаймати житло на протязі року з щомісячною оплатою разом з залоговою оплатою в сумі 6919 грн. 23 серпня 2018 року ОСОБА_2 достроково розірвала договір оренди житла з ОСОБА_7 не пояснивши причин. Залогову суму 6919 грн., які заявник заплатила згідно договору повертати відмовляться /а.с.120/.

Відповідно до листа ПАТ «Кіровоградобленерго» від 09 грудня 2019 року, повідомлено, що 22 серпня 2018 року згідно розпорядження № 166 працівниками Товариства здійснено демонтаж засобу обліку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно заяви ОСОБА_2 від 17 серпня 2018 року. Встановлення засобу обліку та відновлення електропостачання за вказаною вище адресою відбулося 19 вересня 2018 року за нарядом-завдання № 165 на підставі заяви ОСОБА_2 від 14 вересня 2018 року. Електропостачання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , було відсутнє з 22 серпня 2018 року по 18 вересня 2018 року /а.с.145-150/.

Таким чином, відповідач разом з родиною з 22 серпня 2018 року був фактично позбавлений можливості користуватися житлом.

Оскільки, відповідач порушила зобов`язання з надання квартири у користування позивачу на встановлений договором строк, позивач мав право частково або в повному обсязі відмовитись від зобов`язання, що передбачено договором між сторонами. Отриманий відповідачем завдаток підлягає поверненню позивачеві згідно з вимогами закону.

Статтею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Відповідно до статті 571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Тобто, сторона, яка передає завдаток, ухиляється від виконання договору, вона втрачає завдаток, а при порушенні зобов`язання стороною, яка отримала завдаток, вона зобов`язана повернути його іншій стороні в подвійному розмірі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що отримавши згідно умовами договору завдаток з метою забезпечення його виконання, про що зазначено в самому договорі, відповідач не довела тієї обставини, що повернула зазначені кошти після виселення позивача з її ініціативи до закінчення строку дії договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11 000 грн. завдатку у подвійному розмірі та 1419 грн. сплаченої та не використаної орендної плати за вісім днів серпня 2018 року.

Також, позивач просив стягнути з відповідач на його користь 5500 грн. за послуги ріелтора, однак вказана вимога задоволенню не підлягає за відсутності належним чином підтверджуючих доказів понесення таких витрат.

Позивачем також заявлена вимога про стягнення 5000 грн. плати за вимушене подобове винаймання житла для проживання у зв`язку з незаконним виселенням.

Доказів щодо необхідності саме таких витрат та неможливості пошуку інших умов для проживання позивачем не надано. Оренда на таких умовах є свідомим вибором позивача, а тому підстав для стягнення 5000 грн. з відповідача не вбачається.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, то вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Крім того, відшкодування моральної шкоди відповідно до статті 611 ЦК України може мати місце у разі порушення зобов`язання лише у випадку, якщо такі правові наслідки встановлені договором або законом, що регулює відповідний вид зобов`язання.

Позивачем під час розгляду справи не було надано суду належних доказів в підтвердження понесених душевних страждань, також умовами договору оренди житла не передбачено відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача зазначав, що позивач проживаючи у квартирі відповідача пошкодив її майно та не сплатив за комунальні послуги. Однак, стороною відповідача не доведено, що нею були понесені витрати, що мали місце у зв`язку з невиконанням позивачем умов договору. Також, позивачем не доведено, що зазначені витрати були об`єктивно необхідними. З наданих представником відповідача квитанцій про сплату комунальних послуг встановити чи дійсно існує борг позивача перед відповідачем встановити не можливо.

У зв`язку з частковим задоволення позову, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за його подання підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати в розмірі 713 грн. 64 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263, 265, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 000 грн. завдатку у подвійному розмірі, 1419 грн. сплаченої та не використаної орендної плати за серпень 2018 року та 713 грн. 64 коп. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ІПН- НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 11.03.2020 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда