Справа № 457/6/20
провадження №2/457/98/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Мазурик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . В квартирі, згідно з довідкою про склад сім`ї, виданною ОСББ «Відродження-77», крім неї, також є зареєстрований її племінник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є відповідачем по справі. Відповідач з серпня 2018 року не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться, його місце перебування позивачу не відоме. Позивач зазначає, що перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинила.

Вона вважає, що оскільки ОСОБА_2 був відсутній без поважної причини більше одного року, внаслідок чого він втратив право на користування квартирою.

Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився і не повідомив причини своєї неявки, хоча його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від нього не поступало клопотань, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 підтвердженням чого є витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №130791130 від 13.07.2018 року, №130790457 від 13.07.2018 року.

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої 26.12.2019 року головою правління ОСББ «Відродження-77», в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно копії актів про фактичне місце проживання (непроживання) громадян в будинку АДРЕСА_2 ОСББ « АДРЕСА_3 » від 02.12.2018 року, 20.01.2019 року, 18.04.2019 року, 24.07.2019 року, 17.08.2019 року складених комісією ОСББ «Відродження-77», вбачається відсутність ОСОБА_2 за місцем його реєстрації понад рік.

Згідно ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Виходячи з положень ст. 150 ЖК Української РСР та ст. 383 ЦК України, власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Частиною 2статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає понад рік, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житлом передбачених ст. 71 ЖК України, немає.

Таким чином відповідач втратив право на користування квартирою, що належить позивачу. Отже, є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,263-265,268ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. І. Марчук