ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення справи до суду першої інстанції

14 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Пищиди М.М. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Між тим, при вирішенні питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження було встановлено, що справу необхідно повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не вирішено питання стосовно судових витрат за вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вбачається зі матеріалів справи предметом позову є не лише вимоги про поновлення на роботі, а й стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який не входить до складу заробітної плати та моральної шкоди, а тому такі позовні вимоги повинні бути оплачені судовим збором.

При зверненні до суду з вимогою про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то це є спеціальний вид відповідальності роботодавця, спрямований на захист прав звільнених працівників, а тому не входить до структури заробітної плати, у розумінні Закону України «Про оплату праці».

Таким чином пункт 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому повинна бути оплачена судовим збором.

Зазначене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладений в Постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Згідно аналізу норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати.

При визначення розміру судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду з апеляційною скаргою враховується правова позиція Верховного Суду, яка викладена в постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15, згідно з якою позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, якщо вона визначена у грошовому вимірі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК Україниу резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Оскільки судом першої інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат за вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 270, 365 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Надати строк для усунення недоліків протягом 10 (десяти) днів з дня отримання ухвали, після чого справу направити до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М.Пищида