Справа № 629/6172/19
Провадження № 2/629/270/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третіх осіб: виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третіх осіб: Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона вона є квартиронаймачем квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою окрім неї зареєстровані: її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, починаючи з 30.08.2002 року відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживають, особистих речей та майна, яке їм належить в квартирі не мають, комунальні послуги не сплачують, не несуть будь-яких інших витрат по утриманню житла та е приймають участі у спільному побуті. Перешкод у користуванні квартирою відповідачам ніхто не чинив та не чинить. За захистом свого порушеного права на проживання відповідачі ні до суду, ні до інших державних органів не зверталися. Як зазначив позивач у позові, у зв`язку з реєстрацією відповідачів вона не може вирішити питання стосовно оформлення субсидії, їй приходиться безпідставно сплачувати на протязі тривалого часу поточні комунальні послуги, які нараховуються також на відповідачів. В зв`язку з цим позивач просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду з позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Також просила в разі неявки відповідачів по справі ухвалити по справі заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному сайті Судової влади про виклик до суду, причину неявки до суду не повідомили. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи, виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області Курасова О.К. в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника та просила вирішити справу на власний розсуд.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що позивач ОСОБА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Лозівської міської Ради народних депутатів Харківської області № 235 від 12 липня 1988 року, є головним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . На даний час квартира має статус комунальної.
За даною адресою зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , її син ОСОБА_4 та відповідачі по справі - чоловік ОСОБА_2 та донька чоловіка від іншого шлюбу ОСОБА_3 .
З 30 серпня 2002 року відповідачі в спірній квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, квартирою не цікавляться та фактично мешкають за іншою адресою.
Вибуваючи з постійного місця проживання, відповідачі ніяких претензій на житло не мали.
Відповідачі в квартирі не з`являються. Всі обов`язки, пов`язані з договором найму житлового майна, виконує позивач по справі.
Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачам не чинила, за захистом порушеного права на проживання відповідачі не зверталися, особистих речей, майна, яке належить відповідачам в квартирі не має.
Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункту договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до ст. 71 ЖК України у випадку вибуття наймача жилого приміщення та членів його сім`ї без поважних причин понад шість місяців, договір найму житлового приміщення вважається розірваним.
Факт не проживання відповідачів по справі в квартирі АДРЕСА_1 тривалий час вбачається з актів, складених сусідами від 02.01.2018 року, 20.12.2018 року, 05.02.2019 року, 04.11.2019 року та 01.01.2020 року, в яких зазначено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більше ніж 08 років, а саме з 30.08.2002 року, за вищевказаною адресою не проживають.
В п. 10 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що по справам про визнання наймача чи членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК) необхідно встановити причини відсутності відповідача вище встановленого строку.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачі по справі звільнили житлове приміщення з власної волі, але знятися з реєстрації не бажають, ніяких претензій до позивача щодо спірної квартири не мають, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.
Відповідачі вибули на інше місце проживання, не проживають в квартирі більш ніж вісім років, отже з цього моменту вони втратили право користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 95, 258, 259, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 71, 167 ЖК України, суд, -
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третіх осіб: виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ейпалли, Азербайджанська Республіка та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач може оскаржити рішення до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка м. Лозова, Харківської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серіх НОМЕР_2 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 05.01.2001 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ейпалли, Азербайджанська Республіка, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Лозівським РВ УМВС України в Харківській області 21.02.2002 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Лозівським РВ УМВС України в Харківській області 11.05.2010 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, адреса: м. Лозова, Харківська область, вул. Ярослава Мудрого, б. 1.
Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лозова, Харківської області, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Лозівським МРВ ГУМВС України в Харківській області 17.05.2007 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Н.А. Смірнова