ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1178/20 Справа № 419/9143/12 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.,

при секретарі - Кошарі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року

по справі за клопотанням ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування фіктивним,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2012 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування фіктивним.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування фіктивним задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року, та зняти заборону на відчуження домоволодіння АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року у цивільній справі №419/9143/12 про скасування заходів забезпечення позову.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування фіктивним.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року, з метою забезпечення даної позовної заяви, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили було накладено заборону на відчуження домоволодіння АДРЕСА_1 (т.1 а.с.22).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою про визнання договору дарування фіктивним.

Визнано договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 , укладений 03 лютого 2009 року - фіктивним.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнано не дійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 жовтня 2011 року на домоволодіння АДРЕСА_1 , зареєстроване за № 5-2248 державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Янковою І.В.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3548 грн. 30 коп. (т. 1 а.с.143-148).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2013 року вищевказане рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року - залишено без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 квітня 2014 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2013 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору дарування фіктивним змінено, та викладено резолютивну частину рішення наступним чином: «Визнати договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 , укладений 03 лютого 2009 року - недійсним»; рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2013 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог; в іншій частині рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2013 року залишено без змін (т.2 а.с.57-59).

Відповідно до ч. ч. 7-8 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Таким чином, станом на теперішній час відпали обставини, що були підставою для накладення заборони на вищезазначене майно, оскільки вже минуло більше ніж дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, а доказів щодо відкриття виконавчого провадження суду не представлено.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №419/9143/12 застосовані ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що підстави, які були обставинами для забезпечення позову, на теперішній час відпали.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не встановлено, чи наявне виконавче провадження з виконання судового рішення по даній справі, оскільки за наявності відкритого виконавчого провадження заходи забезпечення позову повинні діяти до повного виконання судового рішення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Також, ОСОБА_1 починаючи з 28.05.2014 року та по теперішній час не звертався з заявою до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно про проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно на своє ім`я.

Отже, за рішенням суду від 01.10.2013 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на домоволодіння, однак оскаржувана ухвала суду від 25.12.2012 року про забезпечення позову продовжує діяти вже впродовж семи років.

Крім того, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2017 року по цивільній справі №200/21120/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності було визнано за ОСОБА_3 право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 .

24 лютого 2017 року державний реєстратор Колесник І.М. КП Будинок Юстиції Дніпропетровської обласної ради на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 січня 2017 року по цивільній справі №200/21120/16-ц зареєструвала домоволодіння АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 .

Отже, на теперішній час відсутні будь-які підстави для залишення ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2012 року про забезпечення позову по цивільній справі №419/9143/12.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнич