Справа № 455/289/17
Провадження № 2/455/35/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2020 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/289/17 за позовною заявою ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування заподіяних шкод,

В С Т А Н О В И В:

15.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування заподіяних шкод, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 23.10.2016 року о 22 годині 30 хвилин, на автодорозі Нижанковичі - Самбір - Дрогобич Стрий, керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц Спрінтер», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2 , яким він керував, в результаті чого його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 29.11.2016 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340.00 гривень.

Автомобіль, яким він керував на час зіткнення належить на праві власності ОСОБА_2 , а він керував ним на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Внаслідок пошкодження автомобіля йому заподіяна матеріальна шкода, відповідно до висновку експертно-товарознавчого дослідження від 01.12.2016 року №033 фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку з технічної точки зору заподіяного власнику ВАЗ 21013, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент проведення дослідження становить - 27042.60 гривні, що складається з вартості ремонтних робіт 12866.00 гривень, вартості необхідних для ремонту матеріалів 4411.81 гривень, вартості нових деталей та вузлів, які необхідно придбати для заміни 9764.79 гривні, яку відповідач зобов`язаний відшкодувати в повному обсязі в сумі 27042.60 гривні та витрати на проведення експертного товарознавчого дослідження в сумі 2500.00 гривень.

Крім того, пошкодженням автомобіля йому заподіяна і моральна шкода, яка полягає в психологічному стресі, який він переніс в момент раптового зіткнення з автомобілем під керуванням відповідача; понесення додаткових зусиль, які необхідні для проведення відновлювального ремонту автомобіля; понесення додаткових незручностей, пов`язаних із неможливістю користуватися автомобілем для власних потреб; відмовою відповідача добровільно відшкодувати вартість заподіяної шкоди.

Просить постановити рішення про стягнення з ОСОБА_3 в його користь 29542.60 гривні матеріальної шкоди, 10000.00 гривень - моральної шкоди та понесені судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2017 року справу розподілено судді Бонецькому Л.Й..

Ухвалою судді від 10.04.2017 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 14 годину 30 хвилин 12.09.2017 року.

Наказом від 01.08.2018 року суддю ОСОБА_5 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2410/0/15-18 «Про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку».

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. № 216/08/2018 від 07.08.2018 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2018 року справу передано для розгляду судді Ніточко Л.Й..

Ухвалою судді від 10.10.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 10 годину 00 хвилин 19.06.2019 року, проте із-за неявки відповідача судове засідання відкладено на 15 годину 00 хвилин 10.03.2020 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Михалойко Б.І. позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові, просили позов задовольнити. Позивач ОСОБА_1 додатково пояснив, що його автомобіль було пошкоджено відповідачем внаслідок дорожньо транспортної пригоди, вартість шкоди оцінено експертом. На час зіткнення транспортних засобів, він керував автомобілем марки «ВАЗ 21013» на підставі усної угоди, при собі мав реєстраційні документи на автомобіль, однак посвідчення водія не мав, отримав його тільки рік тому, 07.03.2019 року. Автомобіль не підлягає ремонту, тому шкода визначена в розмірі 27042.60 гривні. Щодо моральної шкоди, то оцінює її в 10000.00 гривень, міг просити і більше, так як переніс душевний стрес, даний автомобіль придбав для сім`ї, а в зв`язку з ДТП позбавлений можливості його використовувати.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 43, 57), причин неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.59-61).

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши справу № 455/1438/16-п (щодо порушення ОСОБА_3 . Правил дорожнього руху за ст. 124 КУпАП), суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 29.11.2016 року встановлено, що ОСОБА_3 23.10.2016 року о 22 годині 30 хвилин, на 19 км + 200 м автодороги Нижанковичі - Самбір - Дрогобич - Стрий, керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц Спрінтер», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, його було визнано винним за даною статтею та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340.00 гривень та стягнуто з нього у дохід держави 275 гривень 60 копійок судового збору (а.с.4).

З протоколу про адміністративне правопорушення та долученого до нього схеми місця ДТП (а.с.1,2 справи № 455/1438/16-п) відомо, що автомобілем марки «Мерседес Бенц Спрінтер», номерний знак НОМЕР_1 , 23.10.2016 року о 22 годині 30 хвилин, на 19 км + 200 м автодороги Нижанковичі - Самбір - Дрогобич - Стрий, керував ОСОБА_3 .

Згідно висновку №033 експертного автотоварознавчого дослідження фізичної особи підприємця ОСОБА_4 від 01.12.2016 року, вартість відновлювального ремонту становить 27042.60 гривні, ринкова вартість автомобіля 16243.47 гривні, ринкова вартість менша ніж вартість відновлювального ремонту і відновлювати автомобіль наданий для дослідження економічно недоцільно, отже, вартість матеріального збитку з технічної точки зору заподіяного власнику «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент проведення дослідження становить 16243.47 гривні (а.с.8-12).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , встановлено, що власником автомобіля марки «ВАЗ» моделі 21013, рік випуску - 1984, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки" передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, а згідно п.13 цієї постанови вбачається, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Частиною 1 статті 398 ЦК України передбачено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до положень статті 15 Закону України «Про дорожній рух» - право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до визначень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

У відповідності до пункту 2.1 статті 2 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а згідно із пунктом 2.2 цієї статті, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Із системного аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що особи, які мають право для відшкодування завданої шкоди, що не є власниками транспортного засобу, якому внаслідок дорожньо транспортної пригоди завдано механічних пошкоджень, необхідною умовою є управління транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджується матеріалами справи, а саме зі схеми місця ДТП, яка сталася 23.10.2016 року о 22.30 годині на 19 км + 200 м автодороги Нижанковичі - Самбір - Дрогобич - Стрий, на водія ВАЗ 21013, складена постанова за ч.2 ст. 126 КУпАП (справа №455/1438/16-п, а.с. 2 зворот), чого і не заперечував в судовому засіданні і сам позивач, що на момент зіткнення транспортних засобів він не мав посвідчення водія, тобто, позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом всупереч пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, отже, не відноситься до осіб, які мають право на відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП, що мало місце 23.10.2016 року, а тому позивачу у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, суд покладає на позивача.

Керуючись ч.1 ст.15, п. 8 ч.2 ст. 16, ч.1 ст. 22, ст. 395, 396, ч.1 ст. 398, ч.ч.1, 2 ст.1166, ч.2 ст.1187 ЦК України, ст.ст.12, 13, ч.6 ст. 82, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування заподіяних шкод, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне рішення виготовлене 13.03.2020 року.

Суддя Л.Й.Ніточко