Справа № 202/6023/19
Провадження № 2/202/442/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Нечепуренко А.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивачі звернулися до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання, відповідно до якої просили встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у квартирі АДРЕСА_1 в період з 13.07.1993 року по 28.08.2009 року; встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , у квартирі АДРЕСА_1 в період з 25.11.1994 року по 28.10.2008 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є доньками відповідача ОСОБА_2 . З самого народження і по даний час вони проживали з батьками у квартирі АДРЕСА_1 , проте реєстрація місця проживання у ній була проведена лише після отримання паспорта громадянина України, тобто для ОСОБА_5 з 28.10.2008 року, а для ОСОБА_6 з 28.08.2009 року і по даний час.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради « Про зміну умов договору найму житлових приміщень» № 702 від 28.11.2008 року вбачається, що у зв`язку зі смертю гр. ОСОБА_7 (діда позивачів) особистий рахунок на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 відкрито на його дочку ОСОБА_2 складом сім`ї з 3 осіб, в т.ч. дочка ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_9 .

У березні 2019 року позивачі разом з відповідачем звернулися з заявою та відповідним пакетом документів до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з питання оформлення передачі в приватну власність вищевказаної квартири згідно з Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду» як для осіб, які мають пільгу по безоплатній приватизації житла.

Проте, Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради було відмовлено у наданні послуги на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , оскільки у поданому пакеті документів відсутні відомості про реєстрації ОСОБА_1 з 13.07.1993 року по 28.08.2009 року та ОСОБА_4 з 25.11.1994 року по 28.10.2008 року у вказаній квартирі, а також документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у вказаний період. Встановлення факту їх постійного проживання з самого народження у квартирі АДРЕСА_1 є необхідним для реалізації права на приватизацію житла.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2019 року, головуючим у справі було визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 03 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року закрито підготовче провадження у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в поданій позовній заяві.

Позивач ОСОБА_4 відповідно до заяви просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в судовому засіданні просив суд ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, відповідача, доходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до одруження ОСОБА_10 , батьками якої є батько ОСОБА_11 , матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 7-10). Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до одруження ОСОБА_10 , батьками якої є батько ОСОБА_11 , матір`ю ОСОБА_2 ( а.с.11-14).

Згідно з витягом з рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 28.112008 року за № 702 про зміну найму житлових приміщень в зв`язку зі смертю гр. ОСОБА_7 , особовий рахунок на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 відкрито на його дочку ОСОБА_2 , складом сім`ї з 3 осіб, в т.ч. дочка ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_9 .

Згідно з Довідкою № 2544 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої 04 березня 2019 року Центром надання адміністративних послуг, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2 з 12.03.1988 року наймач; ОСОБА_1 з 28.08.2009 року - донька; ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_3 донька.

Відповідно до листа Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 24 червня 2019 року №10/5-1520, згідно з наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, за даною адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована з 12.03.1988 року по теперішній час; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 28.10.2008 року по ОСОБА_13 -А матері, зареєстрована по паспорту з 28.08.2009 року по теперішній час; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 28.10.2008 року по ОСОБА_13 -А матері, зареєстрована по паспорту з 28.10.2008 року по теперішній час.

Згідно з довідкою КП ДМБТІ від 27.03.20019 року №4258, в інвентаризаційній справі відсутні відомості щодо реєстрації права власності за адресою: АДРЕСА_3 за гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Будинок АДРЕСА_4 , в який ввійшла АДРЕСА_5 , зареєстрований за Місцевою радою на підставі рішення виконкому Індустріального району №512 від 19.09.1989 року, про що БТІ видано реєстраційне посвідчення від 30.10.1989 року та записано в облікову книгу №18 за реєстровим №334.

04.03.2019 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, в якій просила оформити передачу в спільну часткову власність на родину з трьох повнолітніх членів вказану вище квартиру.

Листом від 07.05.2019 року за №3/16-2018 Департамент житлового господарства повідомив, що в поданому заявником пакеті документів відсутні відомості про реєстрацію та документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 з 13.07.1993 по 28.08.2009 та ОСОБА_4 з 25.11.1994 по 28.10.2008.

Відповідно до довідки за №103.22-11/1153 та довідки №103.22-11/1154, наданих 11.06.2019 року ТВБВ 10003/0310 філією Дніпропетровським обласним управлінням АТ «Ощадбанк» повідомлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не значяться в списках на отримання житлового чеку: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно зі статтею 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено наданими позивачами доказами: так з довідок та відмітки в паспорті ОСОБА_2 (матері позивачів) вбачається, що вона зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 12.03.1988 року й по даний час, що засвідчує місце проживання малолітніх дітей за даною адресою разом з матір`ю з самого народження, медичними картками, картками профілактичних щеплень, Атестатами про повну загальну середню освіту, Актом про проживання від 12.06.2019 року, що з самого дня народження і по даний час вони проживають з матір`ю у квартирі АДРЕСА_1 , проте реєстрація місця проживання у ній була проведена лише після отримання паспорта громадянина України, тобто для ОСОБА_5 з 28.10.2008 року, а для ОСОБА_6 з 28.08.2009 року і по теперішній час.

06.08.2019 року позивачі звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою в порядку окремого провадження, в якій просили суд встановити факт постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 : ОСОБА_1 в період з 13.07.1993 року по 28.08.2009 року; ОСОБА_4 в період з 25.11.1994 року по 28.10.2008 року.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. дніпропетровська Марченко Н.Ю. від 15.08.2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про встановлення факту постійного проживання. Ухвала набрала чинності.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі суд вказав про наявність спору щодо права заявників на приватизацію житла, який має вирішуватися у позовному провадженні.

Згідно cт. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Приватизація державного житлового фонду в Україні здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закону) та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396.

Відповідно до вимог ст.1 Закону приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Статтею 3 Закону передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв.м на сім`ю.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону житлові чеки - це приватизаційні папери, які отримують усі громадяни України і які використовуються при приватизації державного житлового фонду.

Частиною 4 ст.5 Закону передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Відповідно до п.п. 10), 11) ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: «Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках уприватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом».

Згідно п.п. 17, 18, 20 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подається, зокрема документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, оскільки достовірність наведених позивачами фактів не спростовано під час розгляду справи, враховуючи надані позивачами докази, з метою захисту прав позивачів, оскільки останні позбавлені можливості отримати документ, що посвідчує факт невикористання ними права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду через відсутність реєстрації у період зазначений в заяві, суд вважає, що зібрані у справі докази підтверджують факт того, що позивачі: ОСОБА_1 у період часу з 13.07.1993 року по 28.08.2009 року; ОСОБА_4 у період часу з 25.11.1994 року по 28.10.2008 року, проживали за адресою: АДРЕСА_3 та дають підстави для задоволення позовної заяви оскільки іншого порядку встановлення даного факту не передбачено законодавством України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 768 грн. 40 коп. кожній.

Керуючись: Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, ст.ст.15,16,29, 315 ЦК України, ст.ст. 258-259, 263-265, 268,293, 294, 315, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, вул.Вознесенська, 16), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про встановлення факту постійного проживання задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у квартирі АДРЕСА_1 в період з 13.07.1993 року по 28.08.2009 року.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , у квартирі АДРЕСА_1 в період з 25.11.1994 року по 28.10.2008 року

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 )судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 06 березня 2020 року.

Суддя Л.П. Слюсар