ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3618/20 Справа № 212/8820/19 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Чубіна А.В.

сторони справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач- Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна Компанія САТ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна Компанія САТ» на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року, постановлену суддею Борис О.Н. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна Компанія САТ» про захист прав споживачів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна Компанія САТ» про захист прав споживачів. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна Компанія САТ», не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постановленої ухвали ставить питання про її скасування через порушення правил підсудності та направлення справи до суду першої інстанції за встановленою підсудністю за місцем реєстрації відповідача.

При цьому, скаржник вказує, що суд першої інстанції, відкрив провадження по справі за правилами альтернативної підсудності, тобто за вибором позивача ОСОБА_1 , однак суд не врахував, що відповідач по справі є транспортна компанія, тобто перевізник, і в такому випадку суд повинен був застосувати правила ст.30 ЦПК України та направити справу для розгляду до місцевого суду за місцем знаходження відповідача по справі.

Відзив на апеляційну скаргу відповідача не надходив.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у даній цивільній справі, суд першої інстанції керувався ст.ст.175, 177, ЦПК України й виходив з того, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст.175,177 ЦПК України та відсутні підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Однак, колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів, щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст.15 ЦПК України 2004 року). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст.108-114 ЦПК України 2004 року).

Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 30 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У п.40 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», увагу суддів звернуто на те, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. При цьому, суди мають виходити з того, що таке правило підсудності зазвичай стосується позовних вимог, які випливають із однієї правової підстави та пред`являються до кількох осіб (наприклад, позов до кількох відповідачів про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю чи майну позивача їх спільними діями; позов до засобів масової інформації та автора поширеного ними матеріалу про спростування недостовірної інформації). Якщо до кількох відповідачів пред`явлено позови, пов`язані між собою, на один з яких поширюється виключна підсудність, то щодо вимог, пов`язаних між собою, діють правила статті 30 ЦПК.

Відповідно до ч.4 ст.30 ЦПК України позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред`являються за місцезнаходженням перевізника.

Як видно з позовної заяви ОСОБА_1 між позивачем та відповідачем ТОВ «Транспортна Компанія САТ» 23.08.2019 року було укладено договір на доставку електрообладнання, що підтверджено товарно-транспортною накладною №011011013 (а.с.1).

Отже, предметом позову ОСОБА_1 є правовідносини, які виникають з договорів перевезення вантажів (в даному випадку електрообладнання), які віднесені до виключної підсудності, у зв`язку з чим суд першої інстанції, встановивши виключну підсудність повинен був постановити ухвалу про передачу справи до суду за місцезнаходженням відповідача ТОВ «Транспортна Компанія САТ», який є перевізником та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 яка віднесена до території Дніпровського районного суду м.Києва.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги відповідача, що в даному випадку справа не підсудна Жовтневому районному суду м.Кривого Рогу Рогу Дніпропетровської області на території якого мешкає позивач ОСОБА_1 , а за виключною підсудністю повинна розглядатися за місцезнаходженням відповідача ТОВ «Транспортна Компанія САТ», тобто Дніпровським районним судом м.Києва, який розташований за адресою: 02105, м.Київ, вул.Сергієнка,3, вул.Кошиця,5.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва за встановленою підсудністю.

Керуючись ст.ст.367,374,380, 381-383 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна Компанія САТ» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 скасувати.

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна Компанія САТ» про захист прав споживачів направити на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва (02105, м.Київ, вул.Сергієнка,3, вул.Кошиця,5) за встановленою підсудністю для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: