Справа № 761/3106/20
Провадження № 2-о/761/110/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Осадчук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

29.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , місце смерті: Україна, м. Донецьк, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявницею зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьк, помер її чоловік ОСОБА_2 . Оскільки м. Донецьк є тимчасово окупованою територією, заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть компетентних органів на території України, а тому звернувся до суду із даною заявою.

Заявниця в судове засідання не з`вилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду надійшло клопотання, в якому ОСОБА_1 просила розглядати дану заяву без її участі та просила її задовольнити.

Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання представника не направила, до суду надійшла заява уповноваженого представника про слухання справи за його відсутності. У вирішенні даної заяви про встановлення факту смерті - представник покладався на розсуд суду.

А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив розгляд заяви у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається, заявниця ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , про що свідчить відповідна копія свідоцтва про одруження.

Як зазначає заявниця у заяві, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 м.Донецьк, що є тимчасово окупованою територією.

Так, відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Водночас, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

За правилами ст. 317 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Надані заявником документи, а саме: свідоцтво про смерть від 26.11.2019 року серія НОМЕР_1 щодо смерті ОСОБА_2 , видане органами державної влади, які створені всупереч законодавства України - не визнаються державою Україна, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану, про що також свідчить відповідна відмова відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві №26/17.12-73 від 21.01.2020 року.

Так, вбачається, що надані заявником документи, які були видані органами державної влади, які створені всупереч законодавства України - не є належними та допустимими доказами на підтвердження факту смерті особи на території України. Тобто, в даному випадку, заявником не надано суду доказів, які б підтверджували факт смерті ОСОБА_2 в м. Донецьк, таких доказів не встановлено і в судовому засіданні.

Крім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 16.03.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі без права керувати транспортними засобами та згідно ст..75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на два роки.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293-294, 315-317ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

вирішив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту смерті - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула