РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Юр`євої К.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 , в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_3 , про застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсного правочину.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 12 липня 2019 року позивач уклав з Агентством нерухомості «Тандем» договір про надання посередницьких послуг з метою купівлі у м. Черкаси житлового будинку.

Агентом з нерухомості АН «Тандем» Бондар Надією Андріївною було запропоновано позивачу придбати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

12 липня 2019 року між позивачем, як покупцем, та ОСОБА_5 , як продавцем, був укладений в простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу.

Згідно п.п. 1.1, 2.2 договору продавець та покупець зобов`язуються укласти в термін не пізніше 15.08.2019р. основний договір на умовах і в порядку, визначених цим договором.

Позивачем, на виконання умов п. 1.3 попереднього договору від 12 липня 2019 року, було сплачено представнику продавця ОСОБА_5 25800 гривень у присутності агента з нерухомості АН «Тандем» ОСОБА_6 .

Крім того, позивач, через свою дружину - ОСОБА_7 , сплатив 1% податку за придбання нерухомого майна в сумі 4447 гривень.

16 серпня 2019 року агент нерухомості повідомила позивачу, що укладання та нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу відбудеться 24 серпня 2019 року.

21 серпня 2019 року позивач на виконання договору від 12 липня 2019 року передав агенту з нерухомості АН «Тандем» ОСОБА_6 6000 гривень для сплати 50 % видатків, пов`язаних з укладанням договору купівлі-продажу.

Факт передачі грошових коштів та сплати витрат для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу підтверджується квитанцією № 235810076 від 23 серпня 2019 року про сплату ОСОБА_4 5000 гривень податку на доходи фізичних осіб від проду нерухомого майна; квитанцією № 235810086 від 23 серпня 2019 року про сплату ОСОБА_4 5075 гривень за придбання нерухомого майна 1%; квитанцією № 235810077 від 23 серпня 2019 року про сплату ОСОБА_4 1500 гривень військового збору; квитанцією №235810075 від 23 серпня 2019 року про оплату ОСОБА_4 адміністративного збору за державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

26 серпня 2019 року позивач разом з дружиною та відповідач прибули до приватного нотаріуса ЧМНО Алєксєєвої І.Ю., проте, відповідач відмовилась від укладення договору.

Враховуючи викладене, відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 31 800 гривень, які були сплачені позивачем на виконання умов попереднього договору. Від повернення позивачу вказаних грошових коштів в добровільному порядку відповідач відмовляється.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2019 року відкрите загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі.

08 січня 2020 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов відзив ОСОБА_4 на позовну заяву ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсного правочину.

В обгрунтування заперечень проти заявлених позивачем вимог відповідач зазначає, єиним доказом отримання відповідачем грошових коштів в сумі 25 800 гривень позивачем є копія попереднього договору від 12 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно пункту 1.3 попереднього договору покупець сплачує на користь продавця суму завдатку в розмірі 25800 гривень, що є еквівалентом 1000 доларів США, який залишається на зберіганні в Агенстві нерухомості «Тандем».

Позивачем не надано жодного доказу, що в попередньому договорі від 12.07.2019р. ОСОБА_5 діє від імені ОСОБА_4 .

Умовами вказаного договору не передбачено передачі отриманих від позивача грошових коштів в сумі 25800 гривень відповідачу.

Згідно пункту 1.3 попереднього договору від 12.07.2019р., грошові кошти в сумі 25 800 гривень, які продавець сплачує на виконання вимог п.1.3 попереднього договору від 12.07.2019р., залишається в Агенстві нерухомості «Тандем».

Попередній договір не містить відомостей про фактичну передачу відповідачу чи його представнику грошових коштів в сумі 25 800 гривень.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем надано договір про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р., укладений між позивачем та Агентством нерухомості «Тандем». Агентство нерухомості «Тандем» не є стороною попереднього договору від 12.07.2019р.; факт отримання від позивача грошових коштів в сумі 25 800 гривень не підтверджений жодними належними доказами (розпискою, платіжним дорученням, квитанцією до касового ордеру тощо).

Факт виконання попереднього договору від 12.07.2019р. та передачі грошових коштів відповідачу не може підтверджуватись показами свідків.

Крім того, на момент укладення попереднього договору відповідач перебувала за межами території України, а тому фізично не могла отримати грошові кошти від позивача.

На підтвердження факту передачі відповідачу грошових коштів в сумі 6000 гривень позивачем не надано жодних доказів.

Надані позивачем копії квитанцій не є належним доказом факту передачі позивачем коштів відповідачу, а лише є підтвердженням факту здійснення оплати відповідачем відповідних платежів 23.08.2019р. після припинення дії попереднього договору (після 15.08.2019р.)

Відповідач заперечив проти заявленого позивачем орієнтовного розміру судових витрат, який, на думку відповідача, є завідомо завищеним, не містить детального опису робіт, виконаних адвокатом, розрахунків, актів приймання передачі виконаних робіт та документів про оплату .

Враховуючи викладене, відповідач просив у задовленні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 31 800 гривень відмовити повністю.

23 січня 2020 року від представника позивача на адресу Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що сторони уклали попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна (будинку площею 81,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідно до умов попереднього договору від 12.07.2019р., покупець сплатив продавцю суму завдатку в розмірі 25800 гривень. Податки від імені продавця у сумі 6000 гривень були сплачені за рахунок покупця.

При укладенні попереднього договору ОСОБА_5 діяла в інтересах ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Укладення основного договору не відбулося внаслідок відмови відповідача від його укладення.

Попередній договір є недійсним внаслідок недодержання сторонами нотаріальної формипри його укладенні. Відповідач кошти позивачу не повернув.

Факт передання покупцем продавцю грошових коштів в сумі 25 800 гривень та сплати представником відповідача від імені ОСОБА_4 податків, зборів в сумі 6000 гривень підтверджується показами свідків.

06 лютого 2020 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначив, що відповідач і ОСОБА_5 не отримували від позивача будь-яких грошових коштів на виконання умов попереднього договору від 12.07.2019р.

14 серпня 2020 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій представник позивача просив стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 25 800 гривень, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

24.11.2020р. з Черкаського обласного державного нотаріального архіву на виконання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.11.2020р. у справі № 712/13731/19, з супровідним листом від 19.11.2020р. за вих № 1427/01-24, було отримано копію довіреності від 09.11.2018р. за реєстром № 1244, виданої ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

Допитана в судовому засіданні свідок - ОСОБА_5 повідомила, що позивач їй відомий; грошові кошти від позивача вона не отримувала; її донька - ОСОБА_4 видала їй довіреність на вчинення дій, які не пов`язані з розглядом даної цивільної справи.

Допитана в судовому засіданні свідок - ОСОБА_6 повідомила, що до неї звернулась ОСОБА_4 стосовно продажу належного їй житлового будинку. Позивач зателефонував ОСОБА_6 за оголошенням про продаж будинку. Свідок зустрілась з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які підписали попередній договір від 12.07.2019р. Позивач передав 1000 доларів США в якості завдатку свідку - ОСОБА_6 . Розписки про отримання вказаних грошових коштів - відсутні. Строк дії попереднього договору від 12.07.2019р. не продовжений, додаткові угоди (зміни і доповнення) до попереднього договору від 12.07.2019р. відсутні. Грошові кошти в сумі 1000 доларів США були передані позивачем ОСОБА_6 . Документи на підтвердження її повноважень на вчинення дій від імені АН «Тандем» чи перебування ОСОБА_6 в трудових відносинах з АН «Тандем» відсутні і не укладались.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 25 800 гривень. Просила не враховувати покази свідка ОСОБА_5 , оскільки вона є зацікавленою особою матір`ю відповідача ОСОБА_4 . Зазначила, що попередній договір не посвідчено нотаріально через необізнаність позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечив, просив у позові відмовити повністю.

Суд, врахувавши доводи позивача, його представника, представника відповідача, покази свідків, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1.1 договору про надання посередницьких послуг від 12 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 , та Агентством нерухомості «Тандем», замовник доручає, а виконавець зобов`язується з підписанням цього договору здійснити комплекс маркетингових, пошукових, юридично - правових, інформаційно довідкових, консультаційних та інших, пов`язаних з цим робіт та послуг, направлених на придбання об`єкту нерухомості за вимогами, які задовольняють замовника, з подальшим переходом права власності на це житлове приміщення до замовника.

Умовами договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р., зокрема пунктами 1.2 та 1.3 вказаного договору, передбачено визначення вимог до житлового приміщення, про яке йдеться в пункті 1.1 вказаного договору, його площі, адреси місцезнаходження, та його вартості (ціни).

Але, в пунктах 1.2 та 1.3 договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р. взагалі відсутні відомості про житлове приміщення, його площу, адресу місцезнаходження та вартість (ціну).

В договорі відсутні умови, що підтверджують досягнення між сторонами згоди з істотних умов договору, досягнення згоди за якими обумовлено в п. 2.2 договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р., а саме: відсутні відомості про житлове приміщення та його склад, площу, адресу місцезнаходження, власника.

Згідно п.6.1 договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р., вказаний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, але не пізніше ніж до 15 серпня 2019 року. (а.с. 11-12).

Відповідно до п.6.2 договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р., зміни і доповнення до цього договору вносяться лише шляхом складення двохсторонньої угоди, яка має чинність за підписом обох сторін.

Крім того, договір про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р. не містить інформації про адресу Агентства нерухомості «Тандем», ідентифікаційного номеру вказаної юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, платіжних реквізитів, прізвища, імені, по батькові і посади особи, уповноваженої на укладення та підписання договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р. від імені вказаної юридичної особи, та її підпису, посилання на документ, яким підтверджуються повноваження особи, якою підписаний вказаний договір, печатки Агентства нерухомості «Тандем» на договорі.

В судовому засіданні викликана за клопотанням позивача свідок ОСОБА_6 ,якою підписаний договір про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р. від Агентства нерухомості «Тандем», повідомила, що оригінал вказаного договору відсутній; докази на підтвердження її повноважень на укладення та підписання договорів, в тому числі договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р. від Агентства нерухомості «Тандем» відсутні і не складались взагалі; згадати назву Агентства нерухомості «Тандем», адресу та номери засобів зв`язку назвати в судовому засіданні не змогла; заперечила факт перебування з Агентством нерухомості «Тандем» у трудових відносинах; наявність її підпису на копії договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р. пояснити не змогла; факт підписання договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р. від імені Агентства нерухомості «Тандем» заперечила; зазначила, що діяла виключно на підставі усної домовленості з ОСОБА_4 від імені та в інтересах останньої.

Відповідно до п. 1.1 попереднього договору від 12 липня 2019 року, укладеного в простій письмовій формі між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , продавець та покупець зобов`язуються у визначені п.2.2 строки укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, на умовах і в порядку, визначених цим договором.

Згідно п.1.2 попереднього договору від 12.06.2019р., нерухомим майном, що є предметом даного договору, є будинок площею 81,4 кв.м по АДРЕСА_1 , що належить продавцю на підставі договору дарування.

Відповідно до п.1.3 попереднього договору від 12.07.2019р., на момент укладення вказаного договору, покупець, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу об`єкта та підтвердження своєї платоспроможності, сплачує на користь продавця суму завдатку у розмірі 25 800 гривень, що залишається на зберіганні в Агентстві нерухомості «Тандем» (а.с. 13-14).

Згідно умов попереднього договору від 12.07.2019р. Агентство нерухомості «Тандем» не є ні стороною, ні учасником вказаного договору. Відомості про його адресу, уповноважених осіб, реквізити, номери засобів зв`язку в попередньому договорі від 12.07.2019р. відсутні.

Ні свідок ОСОБА_6 , ні учасники справи не змогли повідомити суду адресу, номери засобів зв`язку та ідентифікаційний номер вказаної юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, та взагалі не змогли підтвердити жодними доказами факт існування юридичної особи - Агентство нерухомості «Тандем».

Відповідно до ч.1 ст. 635 Цивільного кодексу України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Згідно п.2.2 попереднього договору від 12.07.2019р., продавець та покупець погодили, що основний договір має бути укладений не пізніше 15.08.2019р. У разі необхідності, строки оформлення основного договору можуть бути подовжені за взаємною згодою продавця і покупця, про що підписується додаткова угода до даного договору.

Матеріали справи не містять і сторонами не надано доказів пролонгації строків укладення основного договору після 15.08.2019р.

Відповідно до ч.3 ст. 635 Цивільного кодексу України, зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

В матеріалах справи відсутні і сторонами не надані докази направлення жодною з сторін пропозиції про укладення основного договору.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 635 Цивільного кодексу України, згідно п.2.2 попереднього договору від 12.07.2019р., зобов`язання, встановлені попереднім договором від 12.07.2019р., укладеним між позивачем та ОСОБА_5 , припинились з 16.08.2019р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем надано копії квитанцій про сплату ОСОБА_8 податків і зборів, а саме:

- копія квитанції № 235810076 від 23 серпня 2019 року про сплату ОСОБА_4 5000 гривень податку на доходи фізичних осіб з продажу нерухомого майна. (а.с. 15);

- копія квитанції № 235810086 від 23 серпня 2019 року про сплату ОСОБА_4 5075 гривень за придбання нерухомого майна 1% (а.с. 16);

- копія квитанції № 235810077 від 23 серпня 2019 року про сплату ОСОБА_4 1500 гривень військового збору. (а.с. 17);

- копія квитанції № 235810075 від 23 серпня 2019 року про сплату ОСОБА_4 76 гривень адміністративного збору за державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. (а.с. 18).

Вказані платежі здійснені відповідачем 23 серпня 2019 року, тобто після припинення зобов`язань, встановлених попереднім договором від 12.07.2019р.

Крім того, у всіх, без винятку, квитанціях від 23.08.2019р. відсутні підпис платника та посилання на попередній договір від 12.07.2019р.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що оригінали квитанцій № 235810086, № 235810077, № 235810075, № 235810076 - від 23.08.2019р. у позивача та його представника відсутні. Оригіналів вказаних квитанцій позивач та його представник ніколи навіть не бачили, про факт їх складення та існування ні позивачу, ні його представнику взагалі не відомо.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Надані позивачем до позовної заяви останнього копії вказаних квитанцій не засвідчені належним чином.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, не засвідчені або неправильно засвідчені копії документів є належними, проте, недопустимими доказами.

Враховуючи викладене, надані позивачем копії зазначених квитанцій не є належними та допустимими доказами на підтвердження заявлених позивачем вимог про застосування наслідків недійсного правочину, а саме: попереднього договору від 12.07.2019р., та здійснення позивачем вказаних платежів.

Відповідно до частини першої статті 635 Цивільного кодексу України, попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.657 Цивільного кодексу України, договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно частини першої статті 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до п. 1.1 попереднього договору від 12 липня 2019 року, укладеного в простій письмовій формі між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , продавець та покупець зобов`язуються у визначені п.2.2 строки укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, на умовах і в порядку, визначених цим договором.

Попередній договір від 12.07.2019р. укладений в простій письмовій формі, не посвідчений нотаріально.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, який міститься в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 367/3304/15-ц, від 23 жовтня 2019 року № 369/7037/16-ц, «суди повинні враховувати роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», у пункті 13 якої зазначено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню».

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 319 Цивільного Кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження майна щодо суб`єкта № 181628820 від 19 серпня 2019 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .(а.с. 19-21).

Згідно правового висновку Верховного Суду, який міститься в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 367/3304/15-ц, від 23 жовтня 2019 року № 369/7037/16-ц, «суди повинні враховувати роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», «зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК України, не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов`язань, що виникли з правочину. Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК України визначені прямо (частина друга статті 937, частина третя статті 949 ЦК)».

Позивач звернувся до суду з клопотанням про виклик свідків. В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначив, що виконання зобов`язань, які виникли з попереднього договору від 12.07.2019р., підтверджується показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Крім того, представник позивача в судовому засіданні зазначив, що вказані свідки можуть підтвердити факти і обставини, які мають істотне значення для вирішення справи.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ «Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод» і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Салов проти України» ЄСПЛ зазначив, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Враховуючи викладене, судом було задоволено клопотання позивача та викликано свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засідання.

Допитана в судовому засіданні свідок - ОСОБА_5 повідомила, що грошові кошти від позивача вона не отримувала; її донька - ОСОБА_4 видала їй довіреність на вчинення дій, які не пов`язані з розглядом даної цивільної справи.

Допитана в судовому засіданні свідок - ОСОБА_6 повідомила, що до неї звернулась ОСОБА_4 стосовно продажу належного їй житлового будинку. Позивач зателефонував ОСОБА_6 за оголошенням про продаж будинку. Свідок зустрілась з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які підписали попередній договір від 12.07.2019р. Позивач передав 1000 доларів США в якості завдатку свідку - ОСОБА_6 . Розписки про отримання вказаних грошових коштів - відсутні. Строк дії попереднього договору від 12.07.2019р. не продовжений, додаткові угоди (зміни і доповнення) до попереднього договору від 12.07.2019р. відсутні. Грошові кошти в сумі 1000 доларів США були передані позивачем ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_6 , якою підписано договір про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р. від Агентства нерухомості «Тандем», також повідомила, що оригінал вказаного договору відсутній; докази на підтвердження її повноважень на укладення та підписання договорів, в тому числі договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р. від Агентства нерухомості «Тандем» відсутні і не складались взагалі; згадати назву Агентства нерухомості «Тандем», адресу та номери засобів зв`язку назвати в судовому засіданні не змогла; заперечила факт перебування з Агентством нерухомості «Тандем» у трудових відносинах; наявність її підпису на копії договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р. пояснити не змогла; факт підписання договору про надання посередницьких послуг від 12.07.2019р. від імені Агентства нерухомості «Тандем» заперечила; зазначила, що діяла виключно на підставі усної домовленості з ОСОБА_4 від імені та в інтересах останньої.

12 липня 2019 року між позивачем та ОСОБА_5 був укладений в простій письмовій формі попередній договір з ОСОБА_5 .

Попередній договір від 12 липня 2019 року не містить відомостей що ОСОБА_5 у вказаному договорі діє від імені ОСОБА_4 .

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не належить на праві власності ОСОБА_5 .

Відповідно до п.2.2 переднього договору від 12.07.2019р., основний договір купівлі продажу будинку має бути укладений не пізніше 15 серпня 2019 року.

Доказів пролонгації вказаного строку матеріали справи не містять і позивачем не надано.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що грошові кошти в сумі 1000 доларів США, були передані позивачем їй особисто і не передавались нею в подальшому нею ні відповідачу, ні ОСОБА_5 .

Доказів отримання відповідачем грошових коштів в сумі 25800 гривень від позивача на виконання умов попереднього договору від 12.07.2019р., матеріали справи не містять і позивачем не надано.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України, заміна неналежного відповідача або залучення співвідповідача у справі здійснюється за клопотанням позивача.

В судовому засіданні позивач та його представник зазначили, що ОСОБА_4 є єдиним належним відповідачем у справі і заперечували проти її заміни належним відповідачем чи залучення співвідповідачів у справі.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 10, 220, 317, 319, 628, 635, 657 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 51, 76-81, 247, 259, 263, 268, 272-273 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 , в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_3 , про застосування наслідків недійсності правочину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11 грудня 2020 року.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній.

Відповідач ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя О.М. Борєйко