Справа № 214/7510/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 листопада 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Прасолова В.М.

присяжних - Білаша М.А., Білої І.Г.

при секретарі - Шевченко Ю.С.

за участю заявниці - ОСОБА_1 (на даний час ОСОБА_2

за участю представника заявниці- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа - Територіальна громада в особі Виконавчого комітету Саксаганського районної у місті ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 (на даний час ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з 01 січня 2015 року - безвісно відсутнім.

В обґрунтування вимог заяви зазначає наступне. Вона, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було розірвано за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2014 року. від спільного подружнього життя з ОСОБА_5 , у них є малолітній син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак з кінця 2014 року ОСОБА_5 залишив своє місце реєстрації та постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з того часу по сьогоднішній день додому не повернувся. На даний час його місцезнаходження невідомо, про своє місцеперебування відомостей не залишав, ніяких звісток про себе не повідомляв, аліменти на утримання сина не надає. Так, 18 червня 2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі №214/3711/14-ц за позовною заявою ОСОБА_8 (зараз ОСОБА_6 ) до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини, було ухвалено рішення, яким позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на утримання сина у вигляді ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 квітня 3014 року. Згідно відповіді Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25.09.2020 року за №17.13-34/59193, на виконанні знаходиться виконавче провадження №62999225 з примусового виконання виконавчого листа №2/214/2216/1 від 08.07.2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_5 . Державним виконавцем Соколовою В.В. у відповідності вимог ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено розрахунок заборгованості по аліментам , так заборгованість на 01.09.2020 року складає 139 087,57 грн. Згідно відповідей ДПС з дня відкриття виконавчого провадження по сьогоднішній день боржник жодних видів доходів не отримує. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_5 будь- яке нерухоме майно за боржником не зареєстровано. Згідно наданої відповіді Міністерством внутрішніх справ України за боржником відсутнє зареєстроване право власності на транспортні засоби, розрахункові рахунки в банківських установах відсутні. Державним виконавцем був здійснений 23.09.2020 року вихід за адресою місця проживання боржника з метою перевірки майнового стану, про що складений відповідний акт державного виконавця, однак перевірити майновий стан не виявилося можливим, так як двері ніхто не відчинив. У зв`язку з вказаними обставинами, вона ОСОБА_6 , вимушена була звернутись до Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про розшук особи, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування. До того ж, факт відсутності будь- яких відомостей про ОСОБА_5 з кінця 2014 року може бути підтверджений поясненнями свідків , заяву про виклик яких нею буде подано час розгляду справи. Встановлення юридичного факту- визнання факту- визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім необхідно їй, заявниці по справі, для того, щоб їх неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мав можливість в будь- який час безперешкодно виїхати за кордон для відпочинку, оздоровлення та лікування, і не потрібно було б отримувати дозвіл від батька, який перебуває в невідомому їй місці. До того ж, їхньому сину, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено діагноз : Цукровий діабет 1-го типу, тяжка форма. Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено (п. 5-1 ч. 1 ст. 3) передбачено допомога на дітей, хворих на цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), яким не встановлено інвалідність. З огляду на вказане, визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім їй потрібно для отримання державної допомоги на утримання неповнолітнього сина, , який проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні, враховуючи несплату аліментів. У зв`язку з тим, що місцеперебування ОСОБА_5 , їй невідомо, а встановити вказаний факт у іншому порядку не можливо, вона вимушена звернутись до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Встановлення даного юридичного факту має для неї пріоритетне значення, оскільки, наддасть їй змогу реалізувати законні права та інтереси її малолітнього сина- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі. При цьому пояснила, що ОСОБА_5 мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , з мамою. Вона, заявниця, намагалася туди зайти, але нікого не застала. Коли ОСОБА_5 зник, дитині було шість років. ОСОБА_5 працював неофіційно, зловживав спиртними напоями, наркотиками, тому від нього пішла.

Представник заявниці у судовому засіданні заяву підтримав повністю.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знає близько 17 років, вони є її добрими знайомими. Вона, свідок, мешкала по АДРЕСА_2 , а ОСОБА_5 у сусідньому будинку. ОСОБА_12 останній раз бачила років шість тому назад. Заявниця казала їй, що не знає де він. Їй, свідку, відомо, що заявниця його розшукувала через поліцію.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: свідоцтво про зміну імені (а.с.9), рішення про розірвання шлюбу (а.с.13), свідоцтво про народження (а.с. 14), рішення про стягнення аліментів (а.с.16), виконавчий лист (а.с. 17), повідомлення (а.с. 18), розрахунок заборгованості по аліментам (а.с. 19-20), відповідь на запит до Державної фіскальної служби (а.с. 21), відповідь на запит до Пенсійного фонду (а.с. 22-23), витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 24), відповідь на запит до Міністерства внутрішніх справ України (а.с. 25), заява про розшук (а.с. 26), виписка із медичної карти (а.с. 28).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про зміну імені (а.с.9), так як цей доказ підтверджує ту обставину, що ОСОБА_6 змінила прізвище та ім`я, раніше мала прізвище - ОСОБА_13 , ім`я - ОСОБА_14 .

Суд вважає належними доказами: рішення про розірвання шлюбу (а.с.13), свідоцтво про народження (а.с. 14), рішення про стягнення аліментів (а.с.16), виконавчий лист (а.с. 17), відповідь на запит (а.с. 18), розрахунок заборгованості по аліментам (а.с. 19-20), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт перебування заявниці у шлюбі з ОСОБА_5 , наявності спільної дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наявності у останнього заборгованості по аліментам, відсутність ОСОБА_5 за адресою місця проживання.

Суд вважає належними доказами: відповіді (а.с. 21, 22-23, 25), витяг (а.с. 24), заяву про розшук (а.с. 26), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме звернення заявниці щодо розшуку ОСОБА_5 до відділення поліції, а також відомостей про те, що ОСОБА_5 не працює, пенсію не отримує, будь-яке нерухоме або рухоме майно за ним не зареєстроване, рахунки в банківських установах відсутні.

Суд вважає належним доказом виписку із медичної карти (а.с. 28), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що ОСОБА_10 має діагноз цукровий діабет 1-го типу, тяжка форма.

Суд вважає належним доказом, показання свідка ОСОБА_11 , так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме відсутність ОСОБА_5 за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 близько 6 років.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази та показання свідка допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази та показання свідка є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (на даний час ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який між ними було розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2014 року, що підтверджується свідоцтвом (а.с. 9), рішенням (а.с.13).

Заявниця від шлюбу з ОСОБА_5 має дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом (а.с.14).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року з ОСОБА_5 на користь заявниці на утримання дитини стягнуто аліменти. ОСОБА_5 аліменти на сплачує, заборгованість станом на 01.09.2020 року складає 139087 грн. 57 коп. Виходом державного виконавця 23.09.2020 року за адресою місця проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану, останнього не виявлено, двері квартири ніхто не відчинив. Зазначені обставини встановлені рішенням суду (а.с.16), виконавчим листом (а.с.17), повідомленням (а.с.18), розрахунком (а.с.19-20).

ОСОБА_5 жодних видів доходів не отримує, не працює, будь-яке нерухоме або рухоме майно за ним не зареєстроване, рахунки в банківських установах відсутні, що встановлено відповідями (а.с. 21, 22-23, 25), витягом (а.с. 24).

30.09.2020 року заявниця звернулася до Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою стосовно розшуку ОСОБА_5 , що підтверджується заявою (а.с. 26).

Дитина ОСОБА_10 , 2007 року народження страждає на цукровий діабет 1-го типу, що вбачається з виписки (а.с.28).

Вислухавши заявницю, представника заявниці, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як слідує зі ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, якщо не вдалося встановити місце її знаходження (перебування).

Метою визнання фізичної особи безвісно відсутньою є усунення невизначеності у цивільних та інших правовідносинах за участю цієї особи у випадках її тривалої відсутності у місті постійного проживання та відсутності відомостей про місце її перебування.

Відповідно до вимог ст.ст.305-309 ЦПК України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлене необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами.

Отже, судом на підставі пояснень заявниці ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_11 , письмових доказів, що є у справі, встановлено, що ОСОБА_5 відсутній за місцем свого постійного проживання понад 5 років, відомості про його місце перебування, проживання відсутні. Обставини, які підтверджують безвісну відсутність ОСОБА_5 заявницею доведені. Відтак суд вважає за можливе визнати ОСОБА_5 безвісно відсутнім, що передбачено положеннями ст.43 ЦК України.

Враховуючи, що відомості про останнє відоме місце перебування ОСОБА_5 відносяться до 2014 року, що не заперечується заявницею, точної дати щодо одержання останніх відомостей відносно нього встановити неможливо, оскільки зв`язок з ним ОСОБА_6 втратила в кінці 2014 року, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що початком безвісної відсутності ОСОБА_5 слід вважати 1 січня 2015 року.

Задоволення даної заяви має для заявниці пріоритетне значення, оскільки, це може надати їй змогу реалізовувати законні права та інтереси їхнього малолітнього сина- ОСОБА_10 (раніше - ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, щоб він мав можливість в будь- який час безперешкодно виїхати за кордон для відпочинку, оздоровлення та лікування, і не потрібно було б отримувати дозвіл від батька, який перебуває в невідомому їй місці.

Суд акцентує окрему увагу, що в результаті визнання фізичної особи безвісно відсутньою настають такі правові наслідки: над майном безвісно відсутньої особи встановлюється опіка. З цього майна видається утримання громадянам, яких безвісно відсутній зобов`язаний за законом утримувати. За рахунок цього самого майна погашається заборгованість з інших зобов`язань безвісно відсутнього (ст. 44 ЦК України); неповнолітні та повнолітні непрацездатні діти, непрацездатні батьки, дружина, незалежно від віку і працездатності, якщо вона доглядає дітей безвісно відсутнього, які не досягли восьми років, мають право вимагати призначення їм пенсії у зв`язку з визнанням годувальника безвісно відсутнім (ст. 46 Закону України «Про пенсійне забезпечення»); дружина (чоловік) безвісно відсутнього набуває право розірвати шлюб у спрощеному порядку через органи реєстрації актів цивільного стану (п.1 ч.1 ст.107 Сімейного кодексу України); припиняються зобов`язання, тісно пов`язані з особою безвісно відсутнього; кредитори мають право вимагати задоволення вимог з майна цієї особи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ч.7 ст.294 ЦПК України понесені заявницею судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.43-45 ЦК України, ст.ст.10, 263, 265, 293, 294, 305-309, 351-352, 354 ЦПК України, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , заінтересована особа - Територіальна громада в особі Виконавчого комітету Саксаганського районної у місті ради (юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 32), про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безвісно відсутнім з 01 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою може бути скасоване на підставі ст.45 ЦК України, в порядку, передбаченому ст.309 ЦПК України на підставі заяви, поданої особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Повне рішення складено 30 листопада 2020 року.

Суддя Прасолов В.М.

Присяжні: Біла І.Г.

Білаш М.А.