Справа №359/306/20
Провадження №2/359/1353/2020
УХВАЛА

16 січня 2020 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позо-вом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

встановив:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування будинком по АДРЕСА_1 , та примусово зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За правилом ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позову без руху.

Встановлено, що ОСОБА_1 пред`явила позов, що містить одночасно дві вимоги: про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а також про примусове зняття особи з реєстраційного обліку. Вони є вимогами немайнового характеру. За їх пред`явлення їй належало сплатити судовий збір в розмірі 1536 гривень 80 копійок (768,40 * 2).

Натомість, позивач приєднав до позовної заяви лише копію квитанції про сплату нею судового збору в розмірі лише 768 гривень 40 копійок. Ця обставина свідчить про те, що позивачу належить подати до суду оригінал квитанції, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справі «Генрік Креуз проти Польщі», реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встанов-лювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження. Зокрема, в п.60 цього ж рішення Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що вимога сплати зборів цивільним судам не може вважатись обмеженням права на доступ до суду та не суперечить п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, ОСОБА_1 в пред`явленому позові не зазначила місцезнаходження або місце проживання чи перебування відповідача; поштовий індекс; реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

З огляду на це суддя вважає, що позов належить залишити без руху та надати ОСОБА_1 строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ч.2 ст.187, п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк протягом 10 днів з дня отримання нею копії ухвали судді для усунення вказаних недоліків, а саме:

-зазначення місця проживання та інших відомих даних відповідача;

-приєднання оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 1536 гривень 80 копійок.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначеного недоліку позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець