Справа № 587/216/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2020 року Сумський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Черних О.М.,
за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Климова Костянтина Валерійовича про перегляд судового наказу про стягнення із нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини за нововиявленими обставинами,
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини за нововиявленими обставинами, в котрій вказав, що 06 лютого 2020 року Сумським районним судом Сумської області по справі за № 587/216/20 було задоволено заяву ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 лютого 2020 року і до повноліття сина. Вважає вимоги стягувача необґрунтованими, а судовий наказ Сумського районного суду Сумської області від 06 лютого 2020 року таким, що підлягає скасуванню, оскільки суд при винесені судового наказу не врахував обставини, які не були та не могли бути йому відому. Так, під час звернення до суду заявниця фактично ввела в оману суд і не надала суду інформацію про те, що їх спільний син постійно проживає разом з ними, що вони зі стягувачем проживають разом і займаються разом вихованням дитини і він добровільно виконує свої зобов`язання щодо утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 .
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримав та просив суд її задовольнити.
Стягувач ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні заяви, залишивши судовий наказ в силі.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд судового наказу від 06 лютого 2020 року за нововиявленими обставинами, не підлягає до задоволення за наступних підстав.
Частиною 8 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Судовий наказ видано відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.
У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.
Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.
У справі «Желтяков проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла переглядати остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).
Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Відповідно до пункту 4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Пунктом 7 вищевказаної постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України, яка викладена в ухвалі від 08 червня 2017 року (справа № 231/32/2012).
Як вбачається з матеріалів заяви, заявник, посилаючись на підставу перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами вказує, що вони зі стягувачем проживають разом і з огляду на це, він в добровільному порядку виконує свої зобов`язання щодо утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , який фактично проживає разом з ним та перебуває на його повному матеріальному забезпеченні.
Однак, на підтвердження викладених обставин заявник жодного доказу не надав, при цьому суд звертає увагу, що під час звернення з заявою про видачу судового наказу ОСОБА_3 вказала місце реєстрації боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , за якою також зареєстрована і стягувач.
Таким чином обставини, на які посилається заявник у заяві про перегляд судового наказу як на нововиявленні - не є такими, і вони не можуть бути підставою для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, з врахуванням вище викладеного, а також вимог ст. 423 ЦПК України, в тому числі не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами - переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Відповідно до вимог ч. ч. 7, 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
В разі наявності між сторонами цивільно-правового спору, боржник може звернутися до суду із цивільним позовом про визначення місця проживання дитини з ним та припинення стягнення аліментів.
Тому, з врахуванням вище викладено, та вимог ст. 423 ЦПК України, підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Климова К.В. про перегляд судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини за нововиявленими обставинами, відсутні, тому суд вважає за необхідне залишити даний судовий наказ в силі.
Керуючись 423, 429 ЦПК України, суд -
Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Климова Костянтина Валерійовича про перегляд судового наказу про стягнення із нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини за нововиявленими обставинами, виданого за заявою ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, залишивши судовий наказ № 587/216/20 від 06 лютого 2020 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в силі.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних