ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/465/20 Справа № 206/1293/19 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А.О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

10 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Чумаківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова Марина Сергіївна, про скасування рішення, визнання недійсним договору, витребування майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Чумаківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова Марина Сергіївна, про скасування рішення, визнання недійсним договору, витребування майна.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано рішення державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. по винесенню рішення про скасування запису про право власності, індексний номер рішення 44134595 від 20 листопада 2018 року, яким було скасовано номер запису про право власності 20587935 та поновлено номер запису про право власності 17935845 на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер № 101.

Поновлено державну реєстрацію права власності, номер запису про право власності 20587935, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101, за яким власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності квартири, реєстраційний номер № 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 № 44189168 від 22.11.2018 року, яким зареєстровано дублікат договору купівлі-продажу серія та номер 4699, виданий 22 листопада 2018 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 18 січня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С., зареєстровано в реєстрі за № 52.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 .

Скасовано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 29915391 від 18 січня 2019 року реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101 індексний номер 45118273, внесений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2019 року та додаткове рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Чумаківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Л.Г., Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова М.С., про скасування рішення, визнання недійсним договору, витребування майна задоволено частково.

Скасовано запис державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В., індексний номер 44134595 від 20 листопада 2018 року, про скасування права власності за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 20587935 та поновлення номеру запису про право власності 17935845 на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності, реєстраційний номер 101, на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , № 44189168 від 22 листопада 2018 року, яким зареєстровано дублікат договору купівлі-продажу, серія та номер 4699, виданий 22 листопада 2018 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 1 985,90 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 943,25 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 1 985,90 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 943,25 грн.

03 листопада 2020 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, яким стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 644,50 грн. у рівних частинах.

Крім того, заявник просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на стадії апеляційного розгляду за апеляційною скаргою поданою ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу в розмірі 32 055,00 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надано Акт-опис № 77 виконаних робіт від 03.11.2020 року, Акт-опис № 78 виконаних робіт від 03.11.2020 року.

Згідно з пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20) зазначено, що «на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представник ОСОБА_1 адвокат Богомазом А. П. надав до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 02 червня 2020 року № 3/20, копію ордера від 16 червня 2020 року та квитанцію від 02 червня 2020 року на суму 3 000,00 грн. Водночас представник не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу».

У постанові Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18 (провадження № 61-13573св19) зазначено, що «інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу».

Апеляційним судом встановлено, що на підтвердження здійснених позивачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги від 07.07.2019 року з адвокатом Старюк В.А. (т.3 а.с.80-84), Акт-опис № 77 виконаних робіт від 03.11.2020 року (т.5 а.с.55), Акт-опис № 78 виконаних робіт від 03.11.2020 року (т.5 а.с.56-57).

Проте, позивач ОСОБА_1 не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, а також їх оплату.

Інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини п`ятої статті 270 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для ухвалення додаткового рішення (постанови) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 270 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко