Справа № 2-352/12
Провадження №:4-с/138/7/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Політанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця протиправними, скасування звіту про оцінку майна, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною вище скаргою, яка мотивована тим, зокрема, що на виконанні Могилів-Подільського міськрайонного ВДВС знаходиться виконавче провадження № 58163113 із виконання виконавчого документа № 2-352/12 виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 01.12.2017 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10001/0151 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором в сумі 486 957,20 грн., а також судових витрат в сумі 3 219,00 грн. В ході виконавчого провадження державним виконавцем Прохоровою Н.В. описано та арештовано нерухоме майно належне ОСОБА_1 , зокрема, земельну ділянку, площею 2,00 га кадастровий номер :02:002:0437, що розташована на території Слобода-Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (далі об`єкт оцінювання). З метою визначення вартості нерухомого майна, керуючись ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем залучено до участі у виконавчому провадження суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «РЕНОМЕ ГРУП» (далі оцінювач). Скаржник отримала Звіт про незалежну оцінку майна від 05.05.2020, згідно якого вартість земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер :02:002:0437, що розташована на території Слобода-Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області становить 215 800,00 грн., без ПДВ. Скаржник не погоджується з діями державного виконавця щодо примусового стягнення вказаного вище нерухомого майна, а також з вказаним Звітом про оцінку нерухомого майна.

Так, державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 2,00 га кадастровий номер :02:002:0437, що розташована на території Слобода-Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, яка є єдиним джерелом доходу сім`ї скаржника. Крім того, до Звіту про незалежну оцінку майна від 05.05.2020 не додано інформації про наявність у суб`єкта проведення оціночної діяльності сертифікату на здійснення такої діяльності, а також такий звіт не підписаний уповноваженою на це особою. Крім того, в додатках до повідомлення про результати оцінки не виявлено жодної згадки про завдання та оцінку і укладений договір про оцінку в яких мали б відображатись істотні умови для проведення оцінки, мета та вартість оцінки, порядок проведення розрахунків тощо.

В ході проведення оцінки оцінювач не проводив самостійно інспекцію об`єкта оцінки, хоча на день складання оскаржуваного Звіту не було встановлено карантинних обмежень.

Також, в ході проведення оцінки оцінювачем не було враховано соціально-економічних та інших факторів, що впливають на ціну, не вказано про застосування цін саме раніше проданих земельних ділянок. На думку скаржника, кількість об`єктів приведених оцінювачем для порівняння замало для складання Звіту.

Крім того, згідно попереднього Звіту про оцінку вказаної земельної ділянки її вартість була визначена в розмірі 327 600,00 грн. Разом з тим, державним виконавцем не було звернення стягнення на земельну ділянку за вказаною ціною у встановлені законодавством строки.

Також чинним законодавством визначено, що рецензування звіту про оцінку майна, якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається, зокрема, органом державної влади, є обов`язковою. Разом з тим, державним виконавцем рецензування звіту проведено не було.

Крім того, разом із скаргою ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку для звернення із такою скаргою, яка мотивована тим, що 17.06.2020 їй ніби то було вручено оскаржуваний Звіт. Разом з тим, таке відправлення було направлено за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 стверджує, що за вказаною адресою не проживає, а проживає по АДРЕСА_2 . 26.06.2020 вона звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного ВДВС та отримала наручно конверт із повідомленням про результати оцінки.

Враховуючи викладене скаржник просить суд поновити їй строк для звернення із даною скаргою; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Прохорової Н.В. від 05.05.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Реноме Груп», для участі у виконавчому провадженні № 58163113; скасувати Звіт про експертно грошову оцінку вартості земельної ділянки, складений ТОВ «Реноме Груп» 05.05.2020 відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0437, яка належить ОСОБА_1 ; визнати неправомірними дії державного виконавця Прохорової Н.В. зі звернення стягнення на належну ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0437, що полягають в підготовці та здійсненні примусової реалізації даної земельної ділянки за оціночною вартістю, визначеною згідно висновку ТОВ «Реноме Груп» від 05.05.2020 про експертно грошову оцінку вартості зазначеної земельної ділянки, яка складає 215 800,00 грн.; Зобов`язати державного виконавця Прохорову Н.В. дотримуватися вимог чинного в Україні законодавства при здійсненні виконавчих дій у виконавчому провадженні № 58163113; зобов`язати державного виконавця Прохорову Н.В. до примусової реалізації належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0437 рецензувати звіт про експертно грошову оцінку вартості зазначеної земельної ділянки, складений ТОВ «Реноме Груп» 05.05.2020, згідно якого оціночна вартість даної земельної ділянки складає 215 800,00 грн.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2020 було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення реалізації майна у справі за її скаргою на дії державного виконавця.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду скарги повідомлена завчасно та належним чином.

Представник АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі. Крім того, зазначив, що проти задоволення скарги заперечує, оскільки частина доводів скаржника спростовується матеріалами виконавчого провадження. Крім того, зазначаючи про те, що звернення стягнення на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0437 призведе до втрати скаржником джерела доходу, вона не вказала про наявність у неї іншої земельної ділянки. Також, представник банку вважає, що оцінка земельної ділянки була проведена відповідно до закону. При цьому, вимоги скаржника про зобов`язання державного виконавця рецензувати такий звіт не підлягає задоволенню, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язку Міністерства Юстиції України здійснювати рецензування звіту про оцінку майна боржника.

Представник Могилів-Подільського міськрайонного ВДВС в судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду скарги повідомлена завчасно та належним чином.

Дослідивши зміст скарги, заперечень, матеріали справи виконавчого провадження та цивільної справи суд прийшов до таких висновків.

Так, з матеріалів справи вбачається що в провадженні Могилів-Подільського міськрайонного ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться виконавче провадження № за АСВП 58163113 з примусового виконання виконавчого листа за № 2-352/12 виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 01.12.2017 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10001/0151 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором в сумі 486 957,20 грн., а також судових витрат в сумі 3 219,00 грн.

Постановою державного виконавця Могилів-Подільського міськрайонного ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Прохорової Н.В. від 05.05.2020 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «РЕНОМЕ ГРУП», який діє на підставі сертифікату виданого 08.09.2017 за № 882/17 для визначення вартості нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:0437, що розташована на території Слобода-Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна ТОВ «РЕНОМЕ ГРУП» в межах процедури виконавчого провадження проведено оцінку вартості земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:002:0437, що розташована на території Слобода-Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, яка станом на 05.05.2020 становить 215 800 (двісті п`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Листом від 12.06.2020 № 25204/15.30-25/10 міськрайонний відділ ДВС повідомив ОСОБА_1 про вартість вказаного вище нерухомого майна (номер рекомендованого відправлення 609) (т.2,а.с.26).

Згідно витягу з офіційного сайту «Укрпошта» вручення за номером 609 було доставлено та вручено особисто 17.06.2020.

Як слідує з листа № 60 від 21.10.2020 Центру поштового зв`язку № 4 (м. Шаргород) ВПЗ Могилів-Подільський поштове відправлення № 609 на ім`я ОСОБА_1 не вручено адресату через причини відсутності отримувача за вказаною адресою. Інформація на сайті «Укрпошти» про вручення даного поштового відправлення адресату з`явилась через помилку оператора та технічні проблеми при введені інформації про стан поштових відправлень (Т.2, а.с.95).

Також, ОСОБА_1 надала суду копію конверту з номером відправлення 609 з відміткою працівника відділення поштового зв`язку «адресат не проживає, ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В скарзі ОСОБА_1 стверджує, що отримала копію оскаржуваного Звіту про незалежну оцінку лише 26.06.2020.

Із даною скаргою до суду ОСОБА_1 звернулась 06.07.2020, тобто у встановлений ст. 449 ЦПК України строк.

Таким чином, враховуючи те, що матеріали справи та матеріали виконавчого провадження не містить відомостей про дату отримання ОСОБА_1 оскаржуваного Звіту про незалежну оцінку майна, а також те, що із скаргою на дії державного виконавця Дімпул Л.О. звернулась до суду 06.07.2020 суд вважає, що в задоволенні заяви про поновлення строку на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця слід відмовити, оскільки на думку суду такий строк скаржником пропущено не було.

Щодо вимог скарни по суті, то суд зважає на те, що згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом частин першої - третьої статті 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

За приписами частини п`ятої цієї статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Разом з тим відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною другою статті 448 цього Кодексу скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, установленими статтею 447 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Як право на звернення зі скаргою в порядку цивільного судочинства, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням, яке вчиняється відповідним відділом державної виконавчої служби.

Таким чином, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Така позиція суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного суду викладеній в постанові від 12.06.2019 у цивільній справі № 308/12150/16-ц.

Крім того, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.24 постанови №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення дії або бездіяльність держаного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III"Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Отже, зі змісту вказаних вище норм слідує, що діюче законодавство надає учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна лише як процесуальної дії державного виконавця щодо залучення оцінювача для здійснення своєї діяльності відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Оскаржуваний скаржником Звіт про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки з кадастровим номером № :02:002:0437 виконаний ТОВ «Реноме Груп», яке діяло на підставі договору про закупівлю за державні кошти послуг з проведення оцінки арештованого майна від 20.03.2020, укладеного між Центрально-Західним міжрегіональним управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та ТОВ «Реноме Груп». Вказаний звіт виконаний оцінювачем ОСОБА_2 , яка отримала кваліфікаційний свідоцтво оцінювача. Звіт підписано оцінювачем та директором ТОВ «Реноме Груп».

Таким чином, доводи скаржника про відсутність підстав для здійснення ТОВ «Реноме Груп» оціночної діяльності земельної ділянки з кадастровим номером № :02:002:0437 спростовуються матеріалами справи та виконавчого провадження, а вимога про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від 05.05.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Реноме Груп» не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги скаржника про скасування Звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки з кадастровим номером № :02:002:0437 та зобов`язання державного виконавця щодо рецензування вказаного звіту суд зазначає таке.

За змістом статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

В силу пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 затверджено Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Відповідно до пункту 57 Національного стандарту №1 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.

В свою чергу, Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII не містить обов`язку державного виконавця, або відповідного відділу Державної виконавчої служби здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності.

Отже, судом встановлено, ОСОБА_1 , будучи ознайомленим з результатами визначення вартості майна, не звернулась до державного виконавця із запереченням проти звіту про оцінку та вимогою у призначення рецензування звіту, а звернулась до суду із скаргою на дії виконавця щодо оцінки заарештованого майна без попередньої відмови державного виконавця у направленні Звіту про експертну оцінку майно на рецензування.

Крім того, оскаржуючи дії державного виконавця, ОСОБА_1 посилається на положення ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається звернення стягнення на об`єкт довірчої власності за зобов`язаннями довірчого власника, а також на майно, зазначене в Додатку до цього Закону.

З додатку до Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що до такого майна входить, зокрема, майно, необхідне для професійних занять боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні, якщо воно є єдиним джерелом доходу таких осіб.

Скаржник зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0437, що розташована на території Слобода-Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області є єдиним джерелом доходу її сім`ї.

Разом з тим, з матеріалів виконавчого провадження № за АСВП 58163113 вбачається, що ОСОБА_1 також належить земельна ділянка площею 2,4083 га, кадастровий номер :02:002:0411, що розташована на території Слобода-Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Щодо посилань ОСОБА_1 про не проведення оцінювачем самостійної інспекції об`єкта оцінки суд зазначає таке.

Згідно п. 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться, зокрема, шляхом ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки.

Разом з тим, в п.п. 1.3 п. 1 оскаржуваного Звіту про оцінку нерухомого майна зазначено, що огляд об`єкта оцінки не здійснювався у зв`язку із запровадженням режиму надзвичайної ситуації на всій території України у боротьбі з пандемією COVID-19 (Постанова КМУ № 239 від 25.03.2020).

Зважаючи на викладене, а також об`єктивну неможливість суб`єкта проведення оцінки здійснити особистий огляд об`єкту оцінки суд вважає, що це також не може бути підставою для визнання недійсним оскаржуваного Звіту про оцінку нерухомого майна, оскільки доказів невідповідності визначеної вартості вказаного нерухомого майна його реальній вартості скаржником суду надано не було.

За вказаних обставин, суд вважає, що відсутні підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця Прохорової Н.В. щодо звернення стягнення на належну ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0437, які полягають у підготовці та здійсненні примусової реалізації даної земельної ділянки за оціночною вартістю, визначеною згідно висновку ТОВ «РЕНОМЕ ГРУП» від 05.05.2020 та щодо скасування вказаного звіту.

Крім того, та обставина, що у висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки виготовленому ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0437 в рамках виконавчого провадження № за АСВП 58163113 оцінка вказаної земельної ділянки набагато вища ніж в оскаржуваному звіті від 05.05.2020 на думку суду не може бути підставою для скасування оскаржуваного звіту, оскільки, предметом даної скарги не є бездіяльність державного виконавця щодо не реалізації спірного майна за попередньою грошовою оцінкою.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 1, 2, 57, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 3, 4, 11, 12, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», керуючись ст.260, 477, 478 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на подання скарги на дії державного виконавця.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги про визнання дій державного виконавця протиправними, скасування звіту про оцінку майна, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протгом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 07.12.2020.

Суддя: Т.Б.Київська