Єдиний унікальний номер справи 235/138/20
Номер провадження 2/235/526/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 березня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Клікунової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Фоміної Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачем ОСОБА_1 пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимогу позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12.10.2012 року по 15.12.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично спільне проживання сторін припинено в жовні 2014 року, на той час дитині виповнилося лише 1 місяць. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, та виключно позивач повністю забезпечила фізичний та духовний розвиток малолітнього сина. ОСОБА_2 не організовує своє життя таким чином, щоб для планового та гармонійного розвитку дитини мали місце всі необхідні для цього чинники. Так, відповідач піклування про сина не проявляє, матеріально не забезпечує, від сплати аліментів ухиляється, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, жодної участі у формування особистості дитини не приймає. Зазначені обставини й стали чинниками для звернення ОСОБА_1 , в порядку ст. 165 СК України, за судовим захистом прав малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч. 6 ст. 19, ч. 2 ст. 187 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справ в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву в порядку ст. 191 ЦПК України на позовну заяву не скористався, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштове повідомлення № 015 - про особисте вручення повістки про неможливість вручення викликів (довідка УДППЗ «Укрпошта» ф. 20 «за закінченням терміну зберігання»).

Третьою особою органом опіки та піклування Покровської міської ради Донецької області пояснення щодо позову, відповідно до ч. 1 ст. 192 ЦПК України, не надано, представником ОСОБА_4 (уповноважена довіреністю) суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, при цьому висловлено позицію щодо врахування при ухваленні рішення письмового висновку по суті спірних правовідносин сторін, складеного в порядку ч. 5 ст. 19 СК України.

З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Красноармійськ Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 5).

З 12.10.2012 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Сторони по справі мають дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження - а.с. 7).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2015 року шлюб розірвано, дата розірвання шлюбу - 15.12.2015 року (згідно ч. 2 ст. 114 СК України) - а.с. 8.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Позивач ОСОБА_1 прикладає зусилля щодо створення всіх умов для розвитку малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечення належного догляду та уваги дитині. В свою чергу, за позицією позивача, - відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виховання малолітнього сина, не цікавиться дитиною, проявляє байдужість у матеріальному забезпеченні, фізичному та духовному розвитку хлопчика.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

На підтвердження заявлених вимог позивачем ОСОБА_1 надано такі докази.

Згідно довідки № 0808/9080 від 05.11.2019 року про склад сім`ї - ОСОБА_1 з 25.01.2012 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею проживає її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

03 листопада 2014 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист по справі 2/235/2206/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаю з 21.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

Згідно довідки № 15.18-31/37333 від 08.12.2019 року - на виконанні у Покровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецької області перебуває виконавче провадження № 45421529 з примусового виконання виконавчого листа № 2/235/2206/14 від 03.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; за період з 21.10.2014 року по 30.11.2019 року заборгованість по аліментам складає 141212,65 гривень (а.с. 10).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.02.2015 року ОСОБА_2 оголошено в розшук як боржника у виконавчому провадженні № 45421529 щодо сплати аліментів з утримання малолітньої дитини (а.с. 11).

Згідно довідки № 32 від 22.10.2019 року - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує дитячий колектив Дошкільного навчального закладу № 10 «Калинка» Покровської міської ради Донецької області з 12.07.2016 року по теперішній час; за цей період батько ОСОБА_2 не брав активної участі як у житті групи, так і в житті колективу дошкільного закладу, не відбудував батьківських зборів, не забирав і не приводив дитину (а.с. 15).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позивач ОСОБА_1 створює необхідні умови для повноцінного розвитку малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так, ОСОБА_1 має щомісячний стабільний матеріальний дохід від здійснення підприємницької діяльності (копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - а.с. 12), за місцем проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони (характеристика комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 8225 від 05.11.2019 року - а.с. 13), до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (довідка ТСЦ № 1444 РСЦ МВС в Донецькій області № - а.с. 16).

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 , будучи батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов`язків, а саме - самоусунувся від виховання сина, піклування про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку природних здібностей та готування хлопчика до самостійного життя.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання батьківських обов`язків - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

В судовому засіданні з належно допустимих письмових доказів встановлено, що тривалий час відповідач ОСОБА_2 не приділяє належну увагу вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, не турбується за стан його здоров`я та розвиток, не цікавиться успіхами в навчанні, матеріально дитину не утримує.

Згідно ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду у справі №631/2406/15-ц від 13.03.2019 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Суд, враховуючи вказане, з огляду на дійсні обставини справи, - приходить до переконання, що відповідач маючи реальну можливість виконувати покладені на нього законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини, зайняття підготовкою до самостійного життя тривалий час, усвідомлюючи значення своїх дій, нехтує своїми батьківськими обов`язками. Будь-які об`єктивні причини ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню неповнолітнього сина відсутні.

Крім вказаного, суд зазначає, що правові норми п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України пов`язані з положенням статті 152 СК України - обов`язкам батьків щодо виховання дитини кореспондує право дитини на належне батьківське виховання. Так, право на належне виховання батьками неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав з моменту народження, при цьому захист прав та інтересів дитини на себе бере держава, від імені якої виступають різні державні органи (ч. 1 ст. 152 СК України). Стаття 51 Конституції України, положення Закону України «Про охорону дитинства» проголошує, що дитинство охороняється державою. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку № 07/26-163 від 06.02.2020 року - Органом опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області на засідання комісії з питань захисту прав дитини прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25-26).

Сумуючи вищенаведене, суд, виходячи з інтересів дитини, зауважуючи, що позбавлення батьківських прав не тільки виконує каральну функцію відносно батьків, але і служить меті захисту прав і інтересів дітей, усунення небезпеки для їхнього життя, здоров`я, створення передумов для належного виховання дітей, - приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 , оскільки встановлені в судовому засідання обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку по вихованню свого сина, і причини, які б не давали змоги виховувати та утримувати дитину, відсутні.

При прийняті такого рішення, суд, вважає за необхідне роз`яснити надане ст. 169 СК України право особам, що позбавлені батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при зміні поведінки цієї особи та обставин, що були підставною, для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено.

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої в Україні постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року N 789-XII, ст. ст. 150, 151, 155, 164, 165, 166 СК України, ст. ст. 141, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду - 12.03.2020 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

- третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області, , адреса місце знаходження: Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 11

Суддя