КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 756/9096/15-ц Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О. М.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3292/2020 Головуючий: Гаращенко Д. Р.

12 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді Гаращенка Д. Р.

суддів Невідомої Т. О., Пікуль А. А.

при секретарі Гавриленко М. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Національний Банк України про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі ПАТ «Універсал Банк») про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 було закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 06 листопада 2019 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що ухвалу Оболонського районного суду м. Києва постановлено з порушенням норм матеріального права, оскільки суд першої інстанції не з`ясував усі фактичні обставини справи, та не надав можливості позивачу спростувати обґрунтування представника банка.

Апелянт зазначила, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, яка передбачає, що рішення суду повинне ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим, прийнятим з виконанням всіх вимог цивільного судочинства, при повному і всебічному з`ясуванні обставин, на які сторони мають посилатися як на підставу своїх вимог та заперечень, які також мають бути підтверджені відповідними доказами, - а також іншим нормам законодавства. Тому вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що позивач звернулась до суду з позовом про захист прав споживачів з тих самих підстав, які були встановлені судовими рішеннями, зокрема, Оболонським районним судом м. Києва від 25.03.2014 року у справі № 756/10242/13-ц та Оболонським районним судом м. Києва від 05.12.2011 року у справі №2-4405/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів, стягнення збитків та моральної шкоди.

Судом першої інстанції це питання не досліджувалось, матеріали справи № 756/10242/13-ц та №2-4405/11 в судовому засіданні не оглядались.

Апелянт зазначила, що у 2011 році вона подавала позов про захист прав споживачів, в якому просила визнати кредитний договір недійсним в частині п. 1.1 як кредит, наданий в швейцарських франках, в задоволенні якого було відмовлено в повному обсязі.

У 2015 р. апелянт подала позов про визнання повністю недійсним кредитного договору на підставі того, що вона отримала відповідь від Національного банку України про те, що кредит у швейцарських франках надано за рахунок іноземної валюти, придбаної на Міжбанківській валютній біржі, що є порушенням п. 11 постанови НБУ від 14.10.2004 р. № 483, відповідно до якої валютна операція, на здійснення якої видана ліцензія, не може проводитися за рахунок іноземної валюти, отриманої як кредит (позика) або купленої за гривні на міжбанківському валютному ринку України.

Рішення про визнання кредитного договору недійсним не прийняте, так як в процесі розгляду справи тричі змінювався склад суддів.

Задовольняючи клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі без участі позивача у засіданні, суд першої інстанції допустив обмеження процесуальних прав позивача, закріплених ст. 43, 49 ЦПК України, позбавивши її права надати пояснення, висловити заперечення, тощо.

Клопотання про закриття провадження у справі, було подано представником банку в одному екземплярі суду безпосередньо в судовому засіданні, без направлення його копії позивачці не надання їй можливості з ним ознайомитися та висловити свою позицію.

Крім того суд першої інстанції не роз'яснив сторонами наслідків закриття провадження справи відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Також суд першої інстанції невірно застосував п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, не надав оцінку колу учасників процесу якими у даному процесі є ОСОБА_1 , АТ «Універсал Банк» та Національний банк України.

А в інших справах ОСОБА_1 і ПАТ «Універсал Банк».

Просила скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва в справі № 756/9096/15-ц від 06 листопада 2019 р. і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

31 січня 2020 року адвокат Івачковський В.В. представник АТ "Універсал Банк" подав відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві просив апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження справі залишити без змін.

В судовому засіданні апелянт підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Представник АТ "Універсал банк", та третьої особи Національного банку України в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином про дату, час, і місце розгляду справи по суті, причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Задовольняючи заяву про закриття провадження у справі суд першої інстанції встановив, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.03.2014 у справі № 756/10242/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ « Універсал Банк» про захист прав споживачів, у задоволені позову позивача було відмолено, вважав, що позивач звернувся до суду з позовом, про захист прав споживачів з тих самих підстав, які були встановлені судовим рішенням.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до вимог ч.2 ст.256 ЩІК України, сторони попереджаються про наслідки закриття провадження.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми частин 1,4 зазначеної статті.

Не перевірив доводи викладені в заяві про закриття провадження, тобто не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не повідомив позивача належним чином про день час та місце судового розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позов ОСОБА_1 не є тотожним із позовом по якому приймалось рішення Оболонським районним суду м. Києва 25.03.2014 у справі № 756/10242/13-ц.

У зазначеній справі інший склад учасників та інші вимоги та підстави позову зазначені позивачем.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Оболонського районного суду від 06 листопада 2019 року скасуванню.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 379, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2020 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль