04.12.2020 Справа № 756/2106/20
Ун. №756/2106/20
Пр.№2-к/756/3/20
У Х В А Л А

04 грудня 2020 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.
секретаря за участі представника заявника Одягайло Л.М. ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника відповідача про Правобережного київського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 до суду надійшло клопотання від Правобережного київського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а саме рішення районного суду для Вроцлава-Фабричної у м.Вроцлав у Відділі ІІІ Сімейному і Малолітніх від 04.12.2017, яке вступило в силу 06.03.2018. Згідно зазначено рішення за наслідками розгляду справи за позовом малолітнього ОСОБА_4 , який діє за посередництвом матері ОСОБА_5 проти ОСОБА_6 про збільшення аліментів вирішено оплатити аліменти ОСОБА_6 на користь малолітнього позивача ОСОБА_4 розміром по 500 злотих щомісячно, які слід оплатити на руки матері малолітнього позивача - ОСОБА_5 до 10 числа кожного місяця з законними процентами у випадку прострочення терміну оплати окремої частини, починаючи від 01.12.2016 замість аліментів, що стягуються на підставі рішення Оболонського районного суду м.Києва від 24.02.2015 на користь малолітнього та його сестри ОСОБА_7 розміром 1/3 частини доходу від усіх прибутків позивача щомісячно, але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також оплату відповідачем на користь малолітнього позивача грошової суми у розмірі 900 злотих як повернення коштів провадження.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала.

Боржник в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень не надав.

Суд вивчивши клопотання, додані до неї документи, прийшов до наступного висновку.

Вирішуючи питання про надання дозволу на виконання зазначеного рішення суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних виробництвах в частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання та виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, винесених в порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання і виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає в певних ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити в останніх будь-які зміни.

Згідно ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язкове якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч. 1 ст. 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Згідно ч. 2 ст. 465 ЦПК України Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Відповідно до ст.49 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, за умов, передбачених цим Договором, Договірні Сторони визнають і виконують на своїй території рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони, зокрема, рішення судів з цивільних справ.

Відповідно до ст. 50 цього Договору, рішення, зазначені в статті 49, підлягають визнанню і виконанню на території іншої Договірної Сторони, якщо:

1) згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене, воно набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, також рішення, що не набрали законної сили, але підлягають виконанню;

2) суд, який виніс рішення, був компетентним на підставі цього Договору, а в випадку відсутності такого врегулювання в Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане;

3) сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, а у випадку обмеженої процесуальної здатності - належного представництва, а зокрема, сторона, яка не прийняла участі в розгляді справи, отримала виклик в судове засідання своєчасно і належним чином;

4) справа між тими самими сторонами не була вже вирішена з винесенням рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, і якщо між тими самими сторонами не була раніше порушена справа в суді тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане;

5) рішення органу третьої держави між тими самими сторонами і в тій самій справі не було вже визнане або виконане на території тієї Договірної Сторони, де рішення має бути визнане і виконане;

6) при винесенні рішення застосовано законодавство відповідно з цим Договором, а у випадку відсутності такого врегулювання у Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Відповідно до ст.51 Договору, клопотання про визнання і виконання рішення може бути подане безпосередньо до відповідного суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, або також за посередництвом суду, який розглядав справу в першій інстанції.

До клопотання потрібно додати:

1) рішення або його завірену копію разом з підтвердженням, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, якщо рішення не набрало законної сили, разом з підтвердженням, що воно підлягає виконанню, якщо це не витікає з самого рішення;

2) документ, який підтверджує, що сторона, відносно якої винесене рішення і яка не приймала участь у розгляді справи, отримала виклик у судове засідання своєчасно і належним чином, згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене; а в випадку обмеженої процесуальної здатності сторони - документ, який підтверджує, що та сторона була представлена належним чином;

3) завірений переклад клопотання, а також документів, зазначених в підпунктах 1-2, на мову тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Статтею 52 Договору передбачено, що визнання і виконання рішення належить до компетенції суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане. При розгляді справи суд обмежується перевіркою виконання умов, передбачених статтями 50 і 51. Для визнання і виконання рішення застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; це стосується також форми клопотання про визнання і виконання рішення. До клопотання про визнання і виконання рішення належить додати його копію і копію додатків для вручення учасникам справи.

Якщо на території тієї Договірної Сторони, суд якої виніс рішення, виконання рішення відкладено внаслідок поновлення справи або внаслідок розгляду справи щодо скасування або зміни рішення, що набрало законної сили, на території іншої Договірної Сторони відкладається справа про визнання і виконання рішення або справа про виконання рішення.

Розглядаючи справу про визнання і виконання рішення, суд може зажадати від сторін пояснень. Цей суд може також звернутися до суду, який виніс рішення, відносно представлення додаткових пояснень.

Згідно з ст.53 Договору, якщо особа, яка на підставі статті 44 була звільнена від

витрат, пов`язаних з веденням справи, буде згідно з рішенням, що набрало законної сили, винесеним на території однієї Договірної Сторони, зобов`язана до сплати тих витрат учасникові справи, відповідний суд іншої Договірної Сторони, на території якої має бути виконано рішення, приймає безкоштовно за заявою постанову про виконання цього рішення.

Витратами ведення справи є також витрати посвідчення чинності рішення і необхідності його виконання, а також витрати, пов`язані з перекладом необхідних документів.

Суд, який розглядає питання про виконання рішення про витрати, обмежується перевіркою, чи набрало те рішення законної сили і підлягає виконанню. До заяви про виконання рішення додається рішення або завірена копія частини рішення, що визначає розмір витрат, разом з підтвердженням того, що це рішення набрало законної сили і повинно бути виконано, а також завірений переклад цих документів. Орган тієї Договірної Сторони, на території якої витрати, пов`язані з веденням справи, були сплачені авансом державою, звертається до відповідного суду іншої Договірної Сторони про стягнення цих витрат. Цей суд здійснює виконання рішення згідно зі своїм законодавством без стягнення сплат і переказує суми, отримані при виконанні рішення, дипломатичному представництву або консульській установі іншої Договірної Сторони.

До клопотання додано документи, визначені міжнародно-правовим договором.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання, визначених ст.468 ЦПК України, судом не встановлено.

При таких обставинах рішення підлягає виконанню на території України.

Відповідно до ч.8 ст.467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Зі змісту рішення вбачається, що з ОСОБА_8 стягнуто аліменти на користь малолітнього ОСОБА_4 у розмірі 500 злотих щомісячно, а також стягнуто 900 злотих як повернення коштів провадження.

Станом на 04.12.2020 згідно офіційного курсу НБУ 1 польський злотий складає 7,69 гривень.

На підставі викладеного та керуючись Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ст. ст. 462-470 Цивільного процесуального кодексу України,-

П О С Т А Н О В И В :

Надати дозвіл на примусове виконання рішеннярайонного суду для Вроцлава-Фабричної у м.Вроцлав у Відділі ІІІ Сімейному і Малолітніх від 04.12.2017, яке вступило в силу 06.03.2018, яким вирішено оплатити аліменти ОСОБА_6 на користь малолітнього позивача ОСОБА_4 розміром по 500 злотих щомісячно, які слід оплатити на руки матері малолітнього позивача - ОСОБА_5 до 10 числа кожного місяця з законними процентами у випадку прострочення терміну оплати окремої частини, починаючи від 01.12.2016 замість аліментів, що стягуються на підставі рішення Оболонського районного суду м.Києва від 24.02.2015 на користь малолітнього та його сестри ОСОБА_7 розміром 1/3 частини доходу від усіх прибутків позивача щомісячно, але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також оплату відповідачем на користь малолітнього позивача грошової суми у розмірі 900 злотих як повернення коштів провадження.

Суд визначає розмір аліментів згідно офіційного курсу НБУ станом на момент постановлення ухвали у розмірі 3 845 (три тисячі вісімсот сорок п`ять) гривень, а розмір витрат провадження у розмірі 6 921 (шість тисяч дев`ятсот двадцять одна) гривень.

Після набрання ухвалою законної сили видати виконавчий лист про стягнення аліментів та витрат провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя А.М.Майбоженко