КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/2646/2020 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Агрохімцентр» в особі голови ліквідаційної комісії приватного акціонерного товариства «Агрохімцентр» - Лободи Олега Миколайовича, третя особа ОСОБА_3 про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

13.06.2018 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діяв адвокат Вилков С.В., звернувся до суду з позовом про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до ПрАТ «Агрохімцентр».

В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що 06.09.2010 року ОСОБА_1 відповідно до наказу № 10-К призначено на посаду першого заступника голови правління ПрАТ «Агрохімцентр».

27.12.2017 року відповідно до Протоколу № 1 загальних зборів ПрАТ «Агрохімцентр» прийнято рішення про скорочення з 01.03.2018 року штатних одиниць, у тому числі, першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр». Цього ж дня ПрАТ «Агрохімцентр» видано наказ № 37-К про попередження щодо скорочення штатних одиниць у зв`язку зі змінами в організації праці працівників ПрАТ «Агрохімцентр». Зазначене попередження отримано ОСОБА_1 09.01.2018 року.

22.02.2018 року ПрАТ «Агрохімцентр» видано наказ № 7-К про звільнення ОСОБА_1 28.02.2018 року з посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр» у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для звільнення зазначено: рішення правління ПрАТ «Агрохімцентр» від 27.12.2017 року, попередження про скорочення штатних одиниць від 27.12.2017 року, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_1 . Із зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомився 26.02.2018 року.

Звільнення із займаної посади ОСОБА_1 вважає незаконним з наступних підстав.

Пунктом 11.14 Статуту ПрАТ «Агрохімцентр», що затверджений загальними зборами акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр» 07.04.2017 року та п. 5.1 Положення про Правління ПрАТ «Агрохімцентр», що затверджене загальними зборами акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр» 04.03.2016 року передбачено посаду - перший заступник голови правління товариства, який обирався членом правління товариства. За даними протоколу № 2 від 20.12.2017 року, на позачергових загальних зборах акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр», першого заступника голови правління ОСОБА_1 , який пропрацював у товаристві 19 років, 17 із яких був членом правління товариства, не було обрано членом правління. На цих же позачергових зборах не обговорювалося питання щодо внесення змін в організацію праці працівників товариства. Голова правління ОСОБА_3 за 10 днів до закінчення поточного 2017 року не видавав наказів щодо структурної перебудови в підрозділах товариства та відповідних змін в організації праці працівників. Не внісши змін на загальних зборах акціонерів товариства до п. 11.14 Статуту ПрАТ «Агрохімцентр» щодо скорочення посади першого заступника голови правління товариства, оскільки виключно до компетенції загальних зборів відноситься внесення змін до Статуту товариства (п. 9.5.2 Статуту), ОСОБА_3 , перевищивши свої повноваження, 27.12.2017 року видав незаконний наказ № 37-К «Попередження про скорочення штатних одиниць», яким було передбачено скорочення з 01.03.2018 року штатної одиниці - посади першого заступника голови правління.

А тому, і наказ про звільнення № 7-К від 22.02.2018 року є незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

З попередженням про скорочення штату працівників від 27.12.2017 року, ОСОБА_1 ознайомився 09.01.2018 року, тобто звільнити останнього могли не раніше 09.03.2018 року. У попередженні від 27.12.2017 року на якому є підпис ОСОБА_1 про його отримання зазначено «… відповідно до наказу № 37 від 27.12.2017 року «Про скорочення штату працівників», в той час як у наказі про звільнення № 7-К від 22.02.2018 року підставою звільнення є «… попередження про скорочення штатних одиниць, наказ № 37-К від 27.12.2017 року…». Відповідно до наказу № 7-К від 22.02.2018 року ОСОБА_1 було звільнено 28.02.2018 року, хоча згідно попередження останнього мало бути звільнено 01.03.2018 року. Таким чином, мало місце порушення ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України, оскільки ПрАТ «Агрохімцентр» звільнило ОСОБА_1 раніше, ніж за два місяці після попередження про звільнення.

Також, згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 та наказу про прийняття на роботу № 44-К від 12.10.1998 року, останній працює на підприємстві з 1998 року, а тому має перевагу залишення на роботі за правилами ст. 42, ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України.

Крім того, ПрАТ «Агрохімцентр» не виконали і свого обов`язку щодо працевлаштування ОСОБА_1 за правилами ч. ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України, а саме не запропонували іншої роботи на підприємстві.

На думку ОСОБА_1 , повідомлення у попередженні від 27.12.2017 року про те, що на даний момент у товаристві відсутні вакантні посади, які могли б бути запропоновані для подальшого працевлаштування, не є належним виконанням зазначеного вище обов`язку. А тому, звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр» є незаконним, а наказ № 7-К від 22.02.2018 року про звільнення ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Підлягає до стягнення і середній заробіток за час вимушеного прогулу за правилами ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України.

Так, за даними, наданого представником позивача розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, станом на 21.03.2019 року суму до стягнення становить 288 288, 56 грн.

З огляду на зазначені вище обставини, просив суд:

- визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр» на підставі наказу № 7-К ПрАТ «Агрохімцентр» від 22.02.2018 року;

-скасувати наказ № 7-К ПрАТ «Агрохімцентр» від 22.02.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр»;

-поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр»;

-стягнути з ПрАТ «Агрохімцентр» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.02.2018 року по день ухвалення судом рішення.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено з підстав порушення позивачем передбаченого частиною 1 статті 233 КЗпПУкраїни строку на звернення до суду із даним позовом.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представником позивача - адвокат Вилков С.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про дотримання відповідачем вимог чинного законодавства та внутрішніх організаційно-правових документів при прийнятті рішення про скорочення чисельності працівників, серед яких було скорочено посаду, яку обіймав ОСОБА_1 .

Скаржник наголошує на тому, на позачергових зборах відповідно до Протоколу №2 від 20 грудня 2017 року не обговорювалося питання щодо внесення змін в організацію праці працівників товариства. Не внісши змін на загальних зборах акціонерів товариства до п. 11.14. Статуту ПрАТ «Агрохімцентр» щодо скорочення посади Першого заступника голови правління товариства, голова правління Педос А.І., перевищивши свої повноваження, видав 27 грудня 2017 року незаконний наказ №37-К «Попередження про скорочення штатних одиниць», яким передбачено скорочення з 01 березня 2018 року штатної одиниці - Першого заступника голови правління.

Зазначає також, що суд першої інстанції в порушення вимог ч. 8 статті 178 ЦПК України, при ухваленні рішення взяв до уваги відзив на позовну заяву, подану з порушенням визначеного процесуальним законом строку.

Також, судом першої інстанції не надано оцінки наведеним у позові обставинам щодо переважного права позивача на залишення на роботі, згідно із статтею 42 КЗпП України.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що разом із поданням позовної заяви ним було подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду, в якій були обґрунтовано наведені поважні причини пропуску звернення до суду (тяжка хвороба), однак суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано відмовив у задоволенні даної заяви. Скаржник вважає, з урахування судової практики, що тяжка хвороба є поважною причиною пропуску звернення до суду, а відтак є всі підстави поновити Позивачу строк звернення до суду та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ПрАТ «Агрохімцентр» направили відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаються на необґрунтованість доводів скаржника щодо відсутності у ОСОБА_3 повноважень на видання наказу про звільнення позивача без внесення відповідних змін до Статуту підприємства. Звертають увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що повноваження ОСОБА_1 як члена правління були припинені рішенням Загальних зборів акціонерів, що підтверджується Протоколом загальних зборів акціонерів товариства № 2 від 20.12.2017 року.

Щодо дати попередження позивача про заплановане скорочення посади, зазначають, що із Наказом № 37-К від 27 грудня 2017 року позивач був ознайомлений того ж дня, про що свідчить його підпис на зворотному боці наказу. При цьому, позивач намагаючись приховати реальну дату ознайомлення із наказом, не надав суду зворотну сторінку наказу, а надав лише Попередження, яке брав з собою «для ознайомлення», а повернув відповідачеві лише 09 січня 2018 року.

Вказують також, що позивач мав можливість у встановлені законом терміни звернутись до суду з заявою про незаконне звільнення, проте зробив це лише через 3,5 місяці. Посилання позивача на лікування немає відношення до суті спору, оскільки таке лікування відбувалось задовго до звільнення. Разом з тим, 23.02.2018 року позивач уклав Договір про надання юридичних послуг № 06-ц з адвокатом Вилковим С.В., що вказує на те, що позивач міг подати заяву до суду вчасно. Крім того, 16.03.2018 року позивач особисто подав вимогу до Наглядової ради та правління ПрАТ «Агрохімцентр» щодо обов`язкового викупу акцій. Також, 06.06.2018 року представником позивача було направлено адвокатський запит № 212/18 про надання інформації про нараховану та виплачену заробітну плату під час перебування на посаді першого заступника голови правління, що свідчить про те, що лише з цієї дати позивач та його представник почали збирати докази по справі. Просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Вилков С.В. підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача ПрАТ «Агрохімцентр» - адвокат Котвицький Є.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, підтримавши позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу.

Третя особа - ОСОБА_3 також заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на необґрунтованість її доводів, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає даним вимогам закону.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ «Агрохімцентр» є юридичною особою приватного права зареєстроване в ЄДРПОУ 25.04.1996 року, ідентифікаційний код - 23497084, вищий орган управління - загальні збори, виконавчий орган - правління, інші - наглядова рада, ревізор, з 13.03.2019 року перебуває у стані припинення (а.с.214-217).

За даними Статуту ПрАТ «Агрохімцентр», затвердженого загальними зборами акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр» протоколом №1 від 07 квітня 2017 року, товариство за типом є приватним, створене з метою здійснення підприємницької діяльності для одержання прибутку в інтересах акціонерів товариства, максимізації добробуту акціонерів у вигляді зростання ринкової вартості акцій товариства, а також отримання акціонерами девідендів. Органами товариства є: загальні збори акціонерів; наглядова рада; правління; ревізор. Загальні збори є вищим органом товариства і можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До виключної компетенції загальних зборів належить - визначення основних напрямів діяльності товариства; затвердження положень про загальні збори, наглядову раду, правління та ревізора. Наглядова рада є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної Законом України «Про акціонерні товариства» та статутом контролює та регулює діяльність правління товариства. Правління товариства є виконавчим органом товариства, яке здійснює управління поточною діяльністю товариства, формує фонди, забезпечує накопичення основних засобів необхідних для статутної діяльності товариства несе відповідальність за ефективність роботи товариства, згідно з принципами та порядком, встановленими статутом товариства, рішеннями загальних зборів товариства, постановами наглядової ради товариства. Правління вирішує всі питання поточної діяльності товариства, зокрема - підбір, розстановка та підготовка кадрів.

Наказом голови правління ПрАТ «Агрохімцентр» №10-к від 06 вересня 2010 року з особового складу призначено ОСОБА_1 з 06 вересня 2010 року на посаду першого заступника голови правління товариства (том 1 а.с. 27).

За даними протоколу №1 засідання правління ПрАТ «Агрохімцентр» в новому складі, що відбулося 27.12.2017 року, присутні члени правління та голова наглядової ради, слухали голову правління ОСОБА_3 про причини збитковості роботи товариства в 2017 році, який запропонував здійснити заходи щодо зміни організації праці працівників товариства. Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України запропонував скоротити з 01 березня 2018 року штатні одиниці - першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій та комерційного директора виконавчого апарату. Правління ухвалило відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України скоротити з 01 березня з дотриманням вимог чинного законодавства України першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій - одноголосно (том 1 а.с.28).

Цього ж дня головою правління ПрАТ «Агрохімцентр» видано наказ № 37-К про попередження щодо скорочення штатних одиниць у зв`язку із змінами в організації праці працівників ПрАТ «Агрохімцентр», на підставі рішення правління ПрАТ «Агрохімцентр» від 27 грудня 2018 року відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з 01 березня 2018 року наступні одиниці: - перший заступник голови правління департаменту економіки та інвестицій - 1 штатна одиниця, посадовий оклад 14850 грн.; директор комерційний виконавчого апарату - 1 штатна одиниця, посадовий оклад 14000 гривень (а.с. 29).

Як видно зі змісту наданої суду відповідачем копії наказу №37-К від 27.12.2017 року про попередження про скорочення штатних одиниць з його змістом було ознайомлено позивача ОСОБА_1 27 грудня 2017 року, що не заперечував останній у судовому засіданні (том 1 а.с.205 зворот).

27.12.2017 року головою правління ОСОБА_3 видано письмове Попередження про скорочення штату працівників ПрАТ «Агрохімцентр» першому заступнику правління ОСОБА_1 , з яким ОСОБА_4 ознайомився 09 січня 2018 року. Письмовим попередженням було повідомлено позивача про зміни в організації праці працівників товариства ПрАТ «Агрохімцентр» на підставі рішення правління ПрАТ «Агрохімцентр» від 27 грудня 2017 року, скорочення його посади відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, а також повідомлено про відсутність на підприємстві вакантних посад, які б могли бути запропоновані йому для подальшого працевлаштування, а у разі виникнення підходящої за кваліфікацією вакансії до закінчення двохмісячного терміну попередження, вона буде запропонована йому у відповідності до чинного законодавства. (том 1 а.с. 30).

22.02.2018 року головою правління ПрАТ «Агрохімцентр» видано наказ № 7-К про звільнення ОСОБА_1 з 28.02.2018 року з посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр» у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для звільнення зазначено: рішення правління ПрАТ «Агрохімцентр» від 27.12.2017 року, протокол №1, попередження про скорочення штатних одиниць від 27.12.2017 року, наказ №37-К від 27.12.2017 року (том 1 а.с. 31-32).

Із зазначеним вище наказом про звільнення ОСОБА_1 ознайомився 26.02.2018 року, при цьому зазначив, що вважає його звільнення із займаної посади незаконним. (том 1 а.с.32).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що звільняючи позивача з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, відповідачем було порушено двохмісячний термін попередження про звільнення з підстав скорочення чисельності та штату працівників, а також не виконано вимогу щодо надання останньому можливості працевлаштування не тільки за відповідною професією чи спеціальністю, яку він обіймав, а й на будь-яку іншу роботу у цьому ж товаристві за своїм розсудом. В той же час, суд дійшов висновку, що зазначені обставини не можуть стати підставою для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання його звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв`язку з пропущенням позивачем визначеного статтею 233 КЗпП України місячного строку на звернення до суду з зазначеним позовом та відсутністю підстав для його поновлення.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Частиною першою статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - у місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Передбачені у положеннях статей 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін.

Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причинстроків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

При цьому норми КЗпП України не містять вичерпного переліку причин, які можна вважати поважними при пропуску строку звернення до суду, вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Як поважні причини пропуску строку, встановленого у частині першій статті 233 КЗпП України, слід кваліфікувати такі, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

У разі пропуску передбачених статтею 233 КЗпП України строків звернення до суду про вирішення трудового спору суд з`ясовує не лише причини пропуску зазначеного строку, а й усі обставини справи, права та обов`язки сторін.

За необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строки звернення до суду, оскільки вони стосуються захисту порушеного права. При обґрунтованості вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення за вирішенням трудового спору і вирішує його по суті.

У випадку пропуску строку без поважних причин суд наводить у рішенні мотиви, чому він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє в позові саме з цих підстав.

Аналогічна позиція щодо застосування норм матеріального права викладена в постанові Верховного Суду від 28 серпня 2019 року в справі № 541/73/18 (провадження № 61-10315св19).

Установивши, що роботодавець порушив двомісячний термін попередження позивача про майбутнє звільнення, а також не виконав вимогу щодо надання можливості останньому працевлаштуватись на будь-яку роботу в товаристві за власним розсудом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість даного позову.

В той же час, подаючи заяву про поновлення передбаченого статтею 233 КЗпП України строку звернення до суду із позовом, ОСОБА_1 не надав доказів, підтверджуючих поважність причин пропуску строку.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції надав вірну оцінку доводам заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, зазначивши, що подані позивачем докази підтверджують наявність у ОСОБА_5 проблем зі здоров`ям та проходження ним курсу лікування на денному стаціонарі в період з 16.11.2017 по 29.11.2017 року.В той же час, позивачем не було надано суду доказів, підтверджуючих неможливість звернутись до суду із даним позовом в місячний термін після ознайомлення з наказом про звільнення, тобто з 26 лютого 2018 року по 26 березня 2018 року. Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечувалось представником позивача, що 16.03.2018 року ОСОБА_1 був присутній на річних зборах акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр», де особисто брав участь у голосуванні по питаннях порядку денного, що підтверджується бюлетенем № 6 для голосування. А 26.03.2018 року ОСОБА_1 особисто подав вимогу до наглядової ради та правління ПрАТ «Агрохімцентр» щодо обов`язкового викупу його акцій (том 1 а.с. 164-166, 167, 168).

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду, ухваленого за наслідками неповного з`ясування всіх обставин справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, помилково зробленого висновку про відсутність причин поважності пропуску строку позовної давності, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Всі висновки суду першої інстанції повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника позивача не містить, в ході апеляційного розгляду представник позивача також не навів таких обставин.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 10 березня 2020 року.

Суддя - доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Ігнатченко Н.В.