Справа № 308/8326/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М., представників позивача Брунцвик Л.В., Жмарьова О.М., представника відповідача ОСОБА_1 , адвокат Ламбрух О.С., розглянувши у судовому засіданні, цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Експедиційно-транспортна компанія "СІКО" до ТОВ "Фактор Стандарт", ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 12.03.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 13.03.2020 року.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експедиційно-транспортна компанія "СІКО" звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідачів ТОВ "Фактор Стандарт", ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2019 року провадження у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Експедиційно-транспортна компанія "СІКО" до ТОВ "Фактор Стандарт", ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в частині вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 16.06.2016 року укладеного між ТОВ «Фактор Стандарт» та ОСОБА_1 - закрито. Повернуто позивачу сплачений в цій частині судовий збір. Закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Експедиційно-транспортна компанія "СІКО" до ТОВ "Фактор Стандарт", ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 16.06.2016 року та за договором застави від 16.06.2016 року укладених між ТОВ «Фактор Стандарт» та ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду по суті.

На адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвокат Ламбрух О.С. про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 638/22396/14-ц (провадження № 61-23099св18).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ламбрух О.С. в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечували, просили відмовити в такому.

Представник відповідача ТОВ «Фактор Стандарт» в підготовче судове засідання не з`явися, про час, дату та місце підготовчого засідання повідомлявся належним чином. На адресу суду надіслав 12.03.2020 року, тобто в день розгляду справи клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з участю як представника позивача по справі № 304/260/19 в судовому засіданні, яке відбудеться о 14 год. 30 хв. в Закарпатському апеляційному суді.

Разом з тим, суд завертає увагу, що судові засідання у даній справі та справі № 304/260/19 призначені з різницею в пів години, що навіть при умові, що представник відповідача приймає участь у справі № 304/260/19, не позбавляло його можливості прийняти участь у засіданні Ужгородського міськрайонного суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що представник відповідача ТОВ «Фактор Стандарт» не з`явився в судове засідання без поважних причин, що не перешкоджає проведенню судового засідання.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів 1: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, в підготовче судове засідання не з`явилая, про час, дату та місце підготовчого засідання повідомлялася належним чином. Клопотань та заяв до суду не подавала, про причини неявки не повідомляла.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів 2: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в підготовче судове засідання не з`явися, про час, дату та місце підготовчого засідання повідомлявся належним чином. Клопотань та заяв до суду не подавав, про причини неявки не повідомляв.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експедиційно-транспортна компанія "СІКО" звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідачів ТОВ "Фактор Стандарт", ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13 червня 2016 року на підставі договорів відступлення права вимоги по всіх наведених кредитних договорах, іпотечних договорах та договорах застави укладених між ТОВ КУА „ІЗІ ЛАЙФ" і ТОВ „Фактор Стандарт" всі права кредитора, іпотекодержателя та заставодержателя щодо ТОВ „ЕТК СІКО" в повному об`ємі перейшли до ТОВ „Фактор Стандарт".

16 червня 2016 року між ТОВ „Фактор Стандарт" та ОСОБА_1 були укладені договори відступления права вимоги, за умовами яких до ОСОБА_1 перейшли всі без винятку права та обов`язки кредитора за кредитними договорами № 17-4-06 від 06 червня 2006 року, № 04/4-07 від 13 березня 2007 року і № 1/4-08 від 12 лютого 2008 року та всі без винятку права та обов`язки іпотекодержателя і заставодержателя.

Згідно поданої заяви про уточнення позовних вимог та прохальної частини, заявлено вимоги, а саме: договір відступлення права вимоги № 30-16062016 за кредитним договором від 16.06.2016р., укладений між ТОВ «Фактор Стандарт» та ОСОБА_1 , визнати недійсним, договір відступлення права вимоги № 30-16062016/2 за договором застави від 16.06.2016 р., укладений між ТОВ «Фактор Стандарт» та ОСОБА_1 , визнати недійсним.

Зокрема вказуючи, що ТОВ «Фактор Стандрат» не має права відступати право вимоги за кредитним договором фізичній особі.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

За положеннями пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 638/22396/14-ц.

Обґрунтовуючи підставу для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду послалася на таке.

У постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 вказано, що надання кредитних коштів кредитною спілкою фізичній особі здійснено за рахунок об`єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов`язання тісно пов`язані з особою кредитора і в силу положень статті 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов`язаннях не допускається. Відступлення права вимоги не спричиняє правових наслідків.

Проте, у постановах Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 та від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15, на думку колегії Судів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, було використано конструкцію «віртуальної» нікчемності (коли на рівні закону відсутня вказівка про нікчемність правочину, але за допомогою тлумачення робиться висновок про те, що правочин не породжує правових наслідків і це дозволяє не застосовувати відповідний правочин, для регулювання відносин сторін).

Тобто, у постановах Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 та від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15 відбулося незастосування умов договору, на підставі якого було відступлено право вимоги за кредитним договором, без визнання його недійсним та за відсутності вказівки норми закону про його нікчемність.

Такий підхід Верховного Суду України не відповідає розумінню нікчемного правочину, закріпленого в ЦК України. Оскільки на рівні норм ЦК України, Закону України «Про кредитні спілки» або іншого закону відсутня вказівка про нікчемність правочину про відступлення права вимоги за кредитним договором, вчиненого кредитною спілкою.

Підставою для прийняття справи № 465/646/11 (провадження 14-222цс18) на розгляд Великої Палати Верховного Суду була необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у спорах щодо відступлення кредитними спілками права вимоги за кредитними договорами.

При цьому в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначено, що висновком Великої Палати Верховного Суду щодо відступлення кредитними спілками права вимоги за кредитними договорами є те, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі послуги надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки; або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа з погодження Національного банку України.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не погодилась із таким висновком Великої Палати Верховного Суду та зазначила, що відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.

Цей договір може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надбання замість отриманого права вимоги. У такому випадку на відносини цесії поширюється положення про договір купівлі-продажу, оскільки частиною третьою статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру.

У цих правовідносинах необхідно розрізняти право набувача за договором відступлення прав вимоги вимагати виконання зобов`язань в розмірі та обсязі на момент укладення цього договору, з його правом у подальшому виконувати та отримувати доходи за договором без відповідного статусу фінансової установи.

Отже, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що для укладення договорів, подібних до спірного договору, покупець права вимоги не повинен обов`язково мати статус фінансової установи. Відтак, просила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених постановах Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 та від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18).

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки позиція Великої Палати Верховного Суду у справі з подібних правовідносин може мати значення для вирішення даної справи по суті.

Враховуючи те, що на цей час Великою Палатою Верховного Суду переглядається судове рішення у подібних правовідносинах, суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись п.10 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвокат Ламбрух О.С., задовольнити.

Зупинити провадження у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Експедиційно-транспортна компанія "СІКО" до ТОВ "Фактор Стандарт", ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 16.06.2016 року та за договором застави від 16.06.2016 року укладених між ТОВ «Фактор Стандарт» та ОСОБА_1 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 638/22396/14-ц (провадження № 61-23099св18).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суддя О.В. Фазикош