ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

11 березня 2020 року м. Херсон

справа № 766/21103/18

провадження № 22-ц/819/279/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Кузнєцової О.А., Приходько Л.А.

секретар: Кутузова А.В.

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_1 Олександрівна,

представник відповідача Сергет ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Єпішина Ю.М., у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: виконавчий комітет Корабельної районної у місті Херсоні ради, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У жовтні 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.12.2015 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу народився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після фактичного припинення шлюбу із відповідачем, дитина проживає із матір`ю, тому перебуває на її утриманні. При цьому відповідач ухиляється від здійснення витрат на утримання спільної дитини, хоча має достатній рівень доходів, оскільки володіє професією моряка. Згідно контракту від 22.07.2010 року відповідач отримував заробітну плату у сумі 3500 доларів США на посаді третього механіка. Відповідач на даний час має ранг першого механіка, розмір його доходу є значно вищім. З листування із потенційним роботодавцем відповідача вбачається що розмір заробітної плати за останнім контрактом складав 7500 доларів США. Посилаючись на зазначені обставини стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій формі у розмірі 20000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у твердій грошовій формі у розмірі 10000, 00 грн. до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку; визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю - ОСОБА_4 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 з матір`ю ОСОБА_4 . Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з 25.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження зазначеного нею у позовній заяві розміру аліментів, натомість відповідачем надано докази на підтвердження отримуваного ним доходу, який не дозволяє визначити розмір аліментів в сумі, зазначеній позивачкою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На зазначене рішення суду ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині визначеного судом розміру аліментів скасувати і ухвалити в цій частині нове яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про те, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Зокрема посилається на те, що весь час, коли сторони перебували у шлюбних відносинах, відповідач працював моряком за кордоном. На даний час, на думку апелянта, позивачем навмисно вжито заходів для отримання офіційних відомостей про мінімальну заробітну плату, з метою приховання своїх реальних доходів.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2015 року (а.с.6).

Від даного шлюбу народився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Після фактичного припинення шлюбу із відповідачем, дитина проживає із матір`ю, тому перебуває на її утриманні, про що свідчить Акт, складений 28.09.2018 року ТОВ КК «Шумен» (а.с.9).

У відповідності до протоколу засідання державної кваліфікаційної комісії від 23.09.2013 року, висновку державної кваліфікаційної комісії від 25.09.2013 року та свідоцтва про підвищення кваліфікації від 23.08.2013 року ОСОБА_5 має розряд другого механіка. У відповідності до контракту від 22.07.2010 року відповідач отримував заробітну плату у сумі 3500 доларів США на посаді третього механіка (а.с.10,11,12,13,14).

Відповідач має ранг першого механіка, про що свідчить протокол засідання державної кваліфікаційної комісії від 31.05.2018 року (а.с.15).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_5 , 18.04.2017 року його було прийнято до Представництва СКМ АРУБА Королівство Нідерланди в Україні на посаду інженера механіка.

06.12.2017 року Відповідач переведений для подальшої роботи у м. Київ із збереженням посади та 05.02.2018 року звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України.

13.03.2018 року Відповідач зареєструвався у Херсонському міському центрі зайнятості, як безробітний.

З 29.01.2019 року Відповідач працевлаштований до ПП «Саяр» з окладом, згідно штатного розкладу, що також підтверджує копія наказу № 1-к від 28.01.2019 року (а.с.74).

З копії реєстру застрахованих осіб у ПФУ від 19.06.2019 року вбачається, що у 20018 році, тобто станом на час звернення позивача із позовом, ОСОБА_5 отримав дохід у загальному розмірі 98889,85 грн. Розмір доходу Відповідача у січні 2019 року становить 600,00 грн., у лютому 2019 року - 4200,00 грн., березні 2019 року - 4200,00 грн. та у квітні 2019 року - 4200,00 грн.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з наведеними обставинами та враховуючи вище наведені норми Закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Проте, колегія суддів не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів, які підлягають стягненню. На думку колегії суддів, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не в повній мірі враховано всі обставин, положення ст. ст.141,180,182 СК України, згідно яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а при визначенні розміру аліментів має враховуватись стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, у зв`язку з чим вважає, що доводи апеляційної скарги позивача заслуговують на увагу.

Так, ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що надані суду документи свідчать, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує мінімальну заробітну плату, а тому у нього немає змоги надавати допомогу дружині та сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному позивачкою розмірі.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду та вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що наявна в матеріалах справи довідка про те, що відповідач працює в ПП «Саяр» надана суду з метою надання інформації про отримання мінімальної заробітної плати, оскільки як вбачається з матеріалів справи, відповідач тривалий час пряцював моряком за кордоном, а до ПП «Саяр» відповідач влаштувався на роботу після звернення позивача до суду з позовом.

З відповіді Державної прикордонної служби України від 27.12.2019 року (а.с.205), наданої на запит апеляційного суду, вбачається, що відповідач у період з 01.01.2017 року по 26.12.2019 року неодноразово перетинав державний кордон України в різних напрямках, в тому числі на тривалі періоди.

Оцінюючи надані позивачем докази та інформацію надану Державною прикордонною службою України, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 маючи професію моряка дійсно працював за зазначеним фахом за кордоном.

Разом з тим, зазначаючи в позовній заяві розмір аліментів, представник позивача посилалась на те, що ОСОБА_5 отримує заробітну плату достатню для сплати аліментів у зазначеному розмірі, однак позивачем не доведено визначений нею розмір щомісячних витрат на утримання дитини в сумі, що становить 20000 грн.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, враховуючи докази, подані сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, враховуючи, що ОСОБА_5 є працездатною особою, періодично працює моряком за кордоном, а тому в змозі забезпечити дитині достатній рівень життя та надавати допомогу колишній дружині з якою проживає дитина, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 4000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 1000 грн на утримання позивачки.

Суд вважає, що такий розмір аліментів є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини, а рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини скасуванню з ухваленням нового, про часткове задоволення позовних вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому не переглядається судом апеляційної інстанції на предмет його законності та обґрунтованості.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2019 року змінити в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , збільшивши суму аліментів стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1500 грн до 4000 грн.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 жовтня 2019 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , аліменти на її утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 25.10.2018 року та до досягнення дитиною трьох років.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 березня 2020 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді О.А. Кузнєцова

Л.А. Приходько