Номер провадження: 22-ц/813/8/20
Номер справи місцевого суду: 495/9122/16-ц
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колесніков Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

переглянувши справу №495/9122/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 7 березня 2018 року у складі судді Шевчук Ю.В., -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувшись 17 листопада 2016 року до суду з вищеназваним позовом до відповідача ОСОБА_3 , вказали, що 10 серпня 2015 року на 74м+750м автомобільної дороги Р-70 «Одеса-Білгород-Дністровський-Мошани» мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої керований водієм ОСОБА_3 автомобіль «Toyota HI ACE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зіткнувся з автомобілем «Mercedes-Benz 316C», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Mercedes-Benz 316C», реєстраційний номер НОМЕР_2 , завдано механічних пошкоджень, водію ОСОБА_1 , пасажиру ОСОБА_2 завдано легких тілесних ушкоджень. Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. За заявою ОСОБА_1 до ПрАТ «Європейський страховий союз» страховиком нараховано страхове відшкодування в межах ліміту страхового полісу за вирахуванням франшизи 49000,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили:

стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків), завданої аварійним пошкодженням транспортного засобу, 273124,52 грн., інфляційні втрати в сумі 118262,91 грн., витрати на транспортування пошкодженого транспортного засобу евакуатором в сумі 1600,00 грн., витрати на автотоварознавче дослідження транспортного засобу в сумі 1000,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн.;

стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн.;

стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. та на сплату судового збору (т.1 а.с.3-11).

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2016 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.65).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в порядку забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресом: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.142-143).

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 6 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року повернуто скаржнику (т.1 а.с.153).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, зазначивши, що не є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, у кримінальному провадженні та справі про адміністративне правопорушення не розглянуто його доводи щодо обставин пригоди, дано неправильну оцінку доказам, що призвело до хибних висновків про його вину. Постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП у Одеській області від 8 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження №0002204 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, ним оскаржено (т.1 а.с.89-92).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі до завершення кримінального провадження №0002204 (т.1 а.с.162-163).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області до участі в справі залучено в якості співвідповідача приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» (т.1 а.с.176).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 січня 2018 року справу призначено до розгляду (т.1 а.с.213-214).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 7 березня 2018 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено частково;

стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, 273124,51 грн., інфляційні втрати в сумі 118262,91 грн., витрати на транспортування транспортного засобу та автотоварознавче дослідження в сумі 2000,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн.;

стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн.;

стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., на сплату судового збору в сумі 4119,87 грн.;

стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 3015,87 грн.

в решті вимог відмовлено (т.1 а.с.222-228).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 3 серпня 2018 року внесено виправлення в резолютивну частину рішення та зазначено про стягнення витрат на правову допомогу солідарно (т.1 а.с.232г-232д).

Висновок суду умотивовано тим, що дорожньо-транспортна пригода мала місце з вини відповідача, згідно висновку авто-технічної експертизи №35 від 24 березня 2016 року у кримінальному провадженні дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху з технічної точки зору та перебували у причинному зв`язку з ДТП. Висновком судово-медичної експертизи №282 від 30 вересня 2015 року у ОСОБА_2 встановлені легкі тілесні ушкодження, Висновком судово-медичної експертизи №281 від 30 вересня 2015 року у ОСОБА_1 встановлені легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. ПАТ «Європейський страховий союз виплачено страхову виплату в сумі 49000,00 грн. за відрахуванням франшизи в сумі 1000,00 грн., з огляду на що різниця між сумою виплаченого страховою компанією відшкодування та фактичним розміром збитків, що підтверджені належними та допустимими доказами, стягнута з відповідача ОСОБА_3 в сумі 273124,51 грн. з урахуванням інфляційних втрат, що нараховані в сумі 118262,91 грн. Витрати на дослідження пошкодженого автомобіля, на послуги евакуатора, правову допомогу суд також вважав доведеними. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначив у відповідності до положень частини 3 статті 23 ЦК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 серпня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (т.2 а.с.4-6).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення суду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв`язку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2019 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2019 року справу призначено до розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.2 а.с.11-16).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у прийнятті рішення не зважаючи на його неявку з поважних причин (7 березня 2018 року дружина повідомила по телефону суд про неможливість його явки в судове засідання через хворобу); у відсутності умов для ухвалення заочного рішення; у не прийнятті доводів, викладених ним у запереченні на позов, де звернуто увагу на те, що 11 січня 2017 року постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасовано; у недоведеності його винуватості у дорожньо-транспортній пригоді; у передчасності постанови суду в справі №495/6406/16-ц, так як така прийнята у справі про адміністративне правопорушення, протокол у якій був складений на наслідками закриття 8 серпня 2016 року кримінального провадження №0002204, що в подальшому було скасовано.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У поясненні на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2016 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, постанова суду набрала законної сили, постанову виконано, ОСОБА_3 сплачено штраф та судовий збір. Підставою для прийняття постанови слугувала не постанова слідчого про закриття кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення АП2 №157519 від 15 серпня 2016 року, в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 визнавав свою вину в дорожньо-транспортній пригоді. Постановою апеляційного суду Одеської області від 10 січня 2017 року відмовлено ОСОБА_3 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2016 року (т.2 а.с.45-47).

ОСОБА_3 надав письмові пояснення по апеляційній скарзі щодо його винуватості, при цьому пояснення не містять аналізу позовних вимог про відшкодування шкоди, заявленого розміру шкоди, витрат тощо (т.1 а.с.73-74, 90-91).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті вимог з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Транспортний засіб автомобіль «Mercedes-Benz», модель 316CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вантажний фургон, 2003 року випуску, зареєстрований з 4 жовтня 2008 року на праві власності ОСОБА_1 (т.1 а.с.25-26).

10 серпня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода на 74 км+750м автодороги Р-70 за участю автомобіля «Toyota Hi Ace», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

10 серпня 2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002204 відомості про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченими частиною 1 статті 286 КК України (т.1 а.с.181)..

Постановою від 8 серпня 2016 року старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області кримінальне правопорушення, що внесене 10 серпня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №102204, закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України; копію постанови направлено в Білгород-Дністровський сектор ВП в Одеській області для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху (т.1 а.с.31-33, 81).

Постановою прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури від 11 січня 2017 року постанову від 8 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження №0002204 скасовано, кримінальне провадження №0002204 направлено для проведення досудового розслідування, в ході якого, зокрема, була проведена автотехнічна експертиза за обставинами зіткнення транспортних засобів (т.1 а.с.159-169, 192, 203-206).

Постановою старшого слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 26 лютого 2019 року кримінальне провадження, внесене 10 серпня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002204, закрито за відсутністю складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК (т.2 а.с.75-76).

Постановою виконувача обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури від 3 липня 2019 року постанову слідчого від 10 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження скасовано, матеріали кримінального провадження №0002204 скеровано для подальшої організації досудового розслідування (т.2 а.с.78-79).

Кримінальне провадження №0002204 розпочате 10 серпня 2015 року, жодній особі підозру не пред`явлено.

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2016 року в справі №495/6406/16-ц ОСОБА_3 визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн., стягнуто судовий збір в сумі 275,60 грн. Протокол про адміністративне правопорушення АП2 №157519 по статті 124 КУпАП (порушення вимог пунктів 10.1, 104 Правил дорожнього руху) складено 15 серпня 2016 року старшим інспектором Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася на 74 км+750м автодороги Р-70 10 серпня 2015 року за участю автомобіля «Toyota Hi Ace», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 . За змістом постанови суду ОСОБА_3 вину у вчиненні порушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, визнав. ОСОБА_3 штраф в сумі 340,00 грн. сплачено 25 серпня 2016 року, судовий збір в сумі 275,60 грн. сплачено 25 серпня 2016 року, що підтверджено квитанціями АТ «Ощадбанк» (т.1 а.с.29-30, т.2 а.с.48-50).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 10 січня 2017 року відмовлено ОСОБА_3 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2016 року у справі №495/6406/16-ц (т.2 а.с.51-53).

8 серпня 2016 року ОСОБА_1 повідомив приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз» про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася на 74 км+750м автодороги Р-70 10 серпня 2015 року за участю автомобіля «Toyota Hi Ace», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та подав заяву про виплату страхового відшкодування (т.1 а.с.12, 27-28).

24 жовтня 2016 року ПрАТ «Європейський Страховий Союз» () надіслано ОСОБА_1 відповідь за результатами розгляду його заяви про виплату від 8 серпня 2016 року щодо дорожньо-транспортної пригоди, що сталася на 74 км+750м автодороги Р-70 10 серпня 2015 року за участю автомобіля «Toyota Hi Ace», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за змістом якої повідомлено наступне. Розрахунок розміру матеріального збитку виконано на підставі положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року в редакції від 24 липня 2009 року та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суб`єктом оціночної діяльності складено звіт про оцінку колісного транспортного засобу «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 №9031 від 15 серпня 2016 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 154694,28 грн. Розмір страхового відшкодування, враховуючи ліміти по страховому полісу, складатиме 49000,00 грн. (за вирахуванням франшизи за полісом АІ/3,00 грн.). Згідно пункту 36.6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (т.1 а.с.14).

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного СПД « ОСОБА_5 », оцінка проведена станом на 15 серпня 2016 року, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Mercedes-Benz», модель 316CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 №9031, визначена за витратним підходом та складала 429953,04 грн., ринкова вартість визначена з порівняльним підходом та складала 273124,51 грн., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження, станом на 15 серпня 2016 року рівна з урахуванням ПДВ, але без врахування втрати товарної вартості 273124,51 грн. (т.1 а.с.17, 36-61).

У кримінальному провадженні №002204 проведено судово-медичні експертизи, згідно яких у ОСОБА_2 , 1998 року народження, встановлено легкі тілесні ушкодження (висновок №282 від 30 вересня 2015 року), у ОСОБА_1 , 1976 року народження, встановлено легкі тілесні ушкодження (висновок №281 від 30 вересня 2015 року).

Витрати на дослідження транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , склали 1000,00 грн. (т.1 а.с.23).

Витрати на послуги евакуатора склали 1000,00 грн. (т.1 а.с.22,24).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).

Транспортний засіб автомобіль «Mercedes-Benz», модель 316CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вантажний фургон, 2003 року випуску, зареєстрований з 4 жовтня 2008 року на праві власності ОСОБА_1 . Аварійним пошкодженням транспортного засобу ОСОБА_1 завдано майнової шкоди (матеріальних збитків). Експертним дослідженням пошкодженого транспортного засобу встановлено станом на 15 серпня 2016 року вартість відновлювального ремонту в розмірі 429953,04 грн., ринкову вартість в розмірі 273124,51 грн., вартість матеріального збитку в розмірі 273124,51 грн.

Вартість матеріального збитку в розмірі 273124,51 грн. належними та допустимими доказами не спростована, відповідач ОСОБА_3 про призначення судом судової автотоварознавчої експертизи не заявляв, доводи апеляційної скарги також не містять аналізу розміру шкоди, тому суд виходить з даних Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного СПД « ОСОБА_5 ».

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу автомобіля марки «Toyota Hi Ace, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз»; ОСОБА_1 , як потерпілий в дорожньо-транспортній пригоді 10 серпня 2015 року повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду за участю застрахованого транспортного засобу, заява ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування перебувала на розгляді, розмір страхового відшкодування в межах ліміту страхового полісу АІ/3704933, де передбачена франшиза 1000,00 грн., страховою компанією визначений рівним 49000,00 грн. Докази фактичного отримання ОСОБА_1 від ПрАТ «Європейський Страховий Союз» страхового відшкодування в справі відсутні.

ОСОБА_1 є особою, якій в результаті порушення цивільного права власності на транспортний засіб завдано збитків, які полягають у витратах, що ОСОБА_1 мусить зробити для відновлення аварійно пошкодженого транспортного засобу автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель 316CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Майнова шкода у даному випадку є шкодою, завданою майну фізичної особи, тому, підлягає відшкодуванню ОСОБА_3 як особою, яка завдала шкоди дією керованого ним транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки.

Оскільки ОСОБА_3 є особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, то з огляду на недостатність страхової виплати (страхового відшкодування), яке в даному випадку становить 49000,00 грн. (ліміт відповідальності за полісом за шкоду, завдану майну, рівний 50000,00 грн., франшиза рівна 1000,00 грн.), тому розмір шкоди, яку він має відшкодувати, становить різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодування, що в даному випадку становить 224124,51 грн. (273124,51 грн. 49000,00 грн. = 224124,51 грн.).

Витрати на транспортування пошкодженого транспортного засобу в сумі 1000,00 грн., його автотоварознавче дослідження в сумі 1000,00 грн. підтверджені, відшкодування даних витрат покладається на ОСОБА_3 , так як ліміт відповідальності страховика є вичерпаним 49000,00 грн.

Дорожньо-транспортна пригода мала місце 10 серпня 2015 року. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель 316CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного СПД «Бурмістр В.В.», огляд транспортного засобу здійснено 15 серпня 2016 року, оцінка проведена станом на 15 серпня 2016 року, тобто оцінка проведена на дату огляду, а не на дату завдання пошкоджень в результаті ДТП 10 серпня 2015 року.

За змістом позовних вимог інфляційні втрати розраховано на сумі збитку 273124,52 грн. за період з 10 серпня 2015 року (дата пошкодження автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди) по 10 жовтня 2016 року (позов до суду подано 17 листопада 2016 року) та заявлено до стягнення в сумі 118262,91 грн.

За таких обставин, з огляду на дату визначення вартості збитку та розміру, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 , інфляційні втрати підлягають нарахуванню на суму 224124,51 грн. та за період з 15 серпня 2016 року по 10 жовтня 2016 року, тобто в межах позовних вимог, та становлять до стягнення суму, рівну 10421,79 грн. (224124,51 грн. х 104,65 (101,8 х 102,8 : 100 =104,65) : 100 = 234546,30 грн. 224124,51 грн. = 10421,79 грн.).

Відповідно до положень частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вина ОСОБА_3 є встановленою в справі про адміністративне правопорушення №495/6406/16-ц, тому, не приймаються доводи апеляційної скарги щодо не встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, механізму дорожньо-транспортної пригоди. Чинна постанова суду про винуватість саме ОСОБА_3 у скоєнні зіткнення транспортних засобів вказує на те, що механізм дорожньо-транспортної пригоди був встановлений у справі про адміністративне правопорушення (порушення правил дорожнього руху), у якій і мав клопотати ОСОБА_3 про призначення судової автотехнічної експертизи. Натомість, ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, сплатив штраф і лише після звернення ОСОБА_1 до суду з цивільним позовом про відшкодування шкоди оскаржив постанову суду в справі про адміністративне правопорушення №495/6406/16-ц та, відповідно, постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0002204.

З огляду на викладене, суд не має підстав вважати, що вартість завданих ОСОБА_1 матеріальних збитків аварійним пошкодженням транспортного засобу є іншою, ніж та, що зазначена у Звіті від 15 серпня 2016 року.

Отже, майнової шкоди (матеріальних збитків) завдано на суму 273124,51 грн., страхове відшкодування рівне 49000,00 грн. в межах ліміту відповідальності страховика в сумі 50000,00 грн., як наслідок, в порядку статті 1194 ЦК України ОСОБА_3 як особа, яка застрахувала свою відповідальність, має відшкодувати ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що рівно 224124,51 грн., інфляційні втрати за період з 15 серпня 2016 року по 10 жовтня 2016 року в сумі, рівній 10421,79 грн., витрати на транспортування в сумі 1000,00 грн., витрати на дослідження в сумі 1000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги розміру матеріальних збитків та похідних від них витрат не спростовують.

Крім того, суд звертає увагу на те, що кримінальне провадження №0002204 за ознаками частини 1 статті 286 КК України може мати логічне завершення лише у разі завдання потерпілому (потерпілим) що найменше як середньої тяжкості тілесного ушкодження. ОСОБА_6 доказів таких обставин не надано, завдання потерпілим легких тілесних ушкоджень має наслідком закриття кримінального провадження і перехід досліджуваних обставин дорожньо-транспортної пригоди у площину адміністративної відповідальності, де і підлягав остаточно з`ясуванню механізм дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, посилання ОСОБА_3 на постанови у кримінальному провадженні, якими то поперемінно скасовували постанови слідчих про закриття провадження, поновлювали розслідування, то знову закривали провадження в залежності від того, хто подавав скаргу, не мають значення для вирішення цивільного спору по відшкодування шкоду з огляду на те, що є чинним судове рішення у справі про адміністративне правопорушення, де притягнутий до відповідальності за статтею 124 КУпАП ОСОБА_3 визнав допущення ним порушення правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна (ч.1, п.п.1, 3 ч.2 ст.23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка їх завдала, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч.1, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України).

ОСОБА_1 є особою, якій завдано моральної шкоди, шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу як майна. Завдання легких тілесних ушкоджень та аварійне пошкодження автомобіля не є спірним, рівно як і те, що таке ушкодження здоров`я та пошкодження майна викликає біль та душевні страждання. ОСОБА_3 не доведено, що завдання тілесних ушкоджень та пошкодження транспортного засобу ніяк не вплинуло на ОСОБА_1 , не викликало у нього переживань, незручностей, певної організації життя у зв`язку з необхідністю відновлення здоров`я та пошкодження автомобіля тощо.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 на рівні 10000,00 грн. при ціні позову в цій частині вимог 50000,00 грн. є розумним.

ОСОБА_2 є особою, якій завдано моральної шкоди, шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я. Завдання легких тілесних ушкоджень не є спірним, рівно як і те, що ушкодження здоров`я викликало біль та страждання. ОСОБА_3 не доведено, що завдання тілесних ушкоджень ніяк не вплинуло на ОСОБА_2 , не викликало у неї переживань, незручностей, певної організації життя у зв`язку з необхідністю відновлення здоров`я тощо.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 на рівні 3000,00 грн. при ціні позову 10000,00 грн. є розумним.

При ушкодженні здоров`я та значному пошкодженні транспортного засобу відмовляти у відшкодуванні шкоди не справедливо, до того ж ОСОБА_3 не надано доказів свого матеріального стану (заробітна плата, інші доходи, наявність у власності майна, наявність утриманців тощо), із аналізу яких можливо б було переглянути розмір відшкодування.

Доводи апеляційної скарги права на відшкодування моральної шкоди, рівно як і визначеного судом розміру грошового відшкодування шкоди, не спростовують.

10 січня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були присутні в судовому засіданні, згідно журналу судового засідання розгляд справи відкладено на 30 січня 2018 року, про що сторони повідомлені під підпис у довідковому листі (т.1 а.с.207, 208).

Згідно довідки від 30 січня 2018 року секретаря судового засідання сторони у судове засідання 30 січня 2018 року не з`явились, розгляд справи відкладено на 7 березня 2018 року (т.1 а.с.212).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 січня 2018 року справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 7 березня 2018 року з повідомлення сторін (т.1 а.с.213-214).

Згідно довідкового листа про розгляд справи 7 березня 2018 року о 10:30 годин повідомлено ОСОБА_1 (т.1 а.с.115).

ОСОБА_3 26 лютого 2018 року надіслано судову повістку на 7 березня 2018 року, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана 10 березня 2018 року (т.1 а.с.216, 218).

7 березня 2018 року ОСОБА_1 подав суду заяву про розгляд справи без технічного запису судового засідання та не заперечував проти винесення заочного рішення (т.1 а.с.220).

Згідно довідки від 7 березня 2018 року секретаря судового засідання сторони у судове засідання 7 березня 2018 року не з`явились, фіксування судового процесу не проводилось у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України (т.1 а.с.221).

7 березня 2018 року суд постановив заочне рішення на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України.

30 січня 2018 року ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою до КЗ «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня», про що наявний відповідний запис у медичній карті амбулаторного хворого (т.1 а.с.237).

Згідно довідки КЗ «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня» ОСОБА_3 перебував на лікуванні з 7 по 27 березня 2018 року (т.1 а.с.239).

Із аналізу викладено, доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для ухвалення заочного рішення приймаються.

За подання позовної заяви сплачено ОСОБА_2 судовий збір в сумі 552,00 грн. (мала сплатити 551,20 грн. за вимоги немайнового характеру), ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 552,00 грн. (мав сплатити 551,20 грн. за вимоги немайнового характеру та 1% від ціни вимог майнового характеру) (т.1 а.с.1,2).

За подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 275,60 грн. (т.1 а.с.70).

Витрати на правову допомогу складають 5000,00 грн. (т.1 а.с.62).

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені судові витрати позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягають покладенню на відповідача ОСОБА_3 (вимоги до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» не заявлено, даного відповідача залучено до участі в справі ухвалою суду).

Крім того, з відповідача ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2363,86 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог майнового характеру за ставками судового збору станом на 1 січня 2016 року (224124,51 грн. + 10421,79 грн. + 1000,00 грн. + 1000,00 грн. = 236546,30 грн. : 100% х 1% = 2365,46 грн. 0,8 грн. 0,8 грн. = 2363,86 грн.).

Ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 3 серпня 2018 року про внесення виправлення в резолютивну частину рішення втрачає силу, оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню (суд звертає увагу, що солідарне стягнення на користь позивачів не передбачено законом).

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 3 грудня 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; інформація про рух справи доступна на сайті «Судова влада», учасники справи заяв про відкладення розгляду справи не подали; сторони в особі представників були присутні у попередніх судових засіданнях, де надавали пояснення; справа в провадженні суду з листопада 2018 року, у справі було призначено вісім судових засідань; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. З огляду на те, що оголошені в країні карантинні заходи не мають прогнозованості у своєму продовженні надалі, в справі наявні матеріали для прийняття рішення, спір тривалий час не має вирішення, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 7 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на відшкодування матеріальних збитків 224124 грн. 51 коп., інфляційні втрати в сумі 10421 грн. 79 коп., на відшкодування витрат на транспортування транспортного засобу 1000 грн. 00 коп., витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1000 грн. 00 коп., на відшкодування моральної шкоди 10000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) витрати на сплату судового збору в сумі 827 грн. 60 коп., витрат на правову допомогу в сумі 2500 грн. 00 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат на сплату судового збору в сумі 552 грн. 00 коп., витрат на правову допомогу в сумі 2500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 2363 грн. 86 коп.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 3 серпня 2018 року про внесення виправлення в резолютивну частину рішення вважати такою, що втратила силу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова