Справа № 950/1988/20
Номер провадження 2/950/623/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2020 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,
за участю секретаря Радковській О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням;
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому також зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , хоча фактично вони ніколи не проживали за даною адресою, так як з 2003 року проживали на території Російської Федерації. Реєстрація відповідачів у будинку порушує право ОСОБА_1 на вільне розпорядження і користування власним майном.
Тому він звернувся до суду і просив визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідачі в судове засідання теж не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені належним чином.
Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
З паспорта, картки, адресної картки (а.с.4,6), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Разом з ним за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З свідоцтва (а.с.7), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_5 помер в с. Слободка Кашинського району Тверської області ІНФОРМАЦІЯ_5 .
З свідоцтва (а.с.5), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 успадкував господарство, розташоване по АДРЕСА_1 .
З будинкової книги (а.с.8-12), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що в буд. АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З довідки (а.с.13), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 з 2003 року не проживають, а мешкають на території Російської Федерації.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами має місце спір, пов`язаний з правом власності та житловими правовідносинами, позов обґрунтований і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані також і відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , хоча фактично вони не проживають за даною адресою і не приймають мір для утримання нерухомого майна. Реєстрація відповідачів у будинку порушують право ОСОБА_1 на вільне розпорядження і користування власним майном.
Вказані обставини стверджуються поясненнями позивачки, показами свідків та матеріалами справи та не були оспорені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 316, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності на місці проживання без поважних причин понад один рік.
Суд враховує те, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але від них не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення її розгляду.
Крім цього, суд бере до уваги те, що позивач не заперечує проти ухвалення рішення у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів.
Також суд бере до уваги, що згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем було доведено те, щовідповідачі не користуються житлом, протягом строку, який перевищує один рік, не проживають у житловому будинку по АДРЕСА_1 , власником якого є позивач, та не приймають мір для його утримання, внаслідок чого право власності позивача на майно є порушеним.
В той же час відповідачами не було доведено того, що вони були тимчасово відсутні за місцем реєстрації протягом строку, меншого за один рік.
Тому суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі.
На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 391, 405 ЦК України;
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовільнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В. А. Стеценко