Справа № 215/5482/19
10 березня 2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Дикаленко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію,-
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з відповідачем було укладено договір на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари №4215 від 27.01.2004 року. Об`єктом теплоспоживання згідно договору було нежитлове приміщення (магазин) по АДРЕСА_1 . Відповідач своїх обов`язків з оплати спожитої теплової енергії належним чином не виконував, в зв`язку з чим, за період з 26.01.2017 року по 06.04.2019 року утворилась заборгованість в сумі 8961 грн. 41 коп. З урахуванням цього, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також нараховані відповідно до ст.625 ЦПК України збитки від інфляції в сумі 617 грн. 10 коп., три відсотки річних в сумі 246 грн. 05 коп., пеню в сумі 735 грн. 25 коп. Також просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1921 грн.
В наданій заяві представник позивача просив розглянути справу без його участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засіданні на неодноразові виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.01.2004 року між сторонами було укладено договір на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари №4215.
Об`єктом теплоспоживання згідно таблиці №2 до договору було нежитлове приміщення (магазин) по АДРЕСА_1 .
Згідно договору купівлі-продажу від 18.09.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що зазначене вище нежитлове приміщення на праві власності відповідачу.
Відповідно до наданих до позову актів, рахунків-фактур, звітів та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем споживались надані позивачем послуги, проте належним чином не виконувались зобов`язання по їх своєчасній оплаті, внаслідок чого за період з 26.01.2017 року по 06.04.2019 року утворилась заборгованість в сумі 8961 грн. 41 коп.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут та далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов?язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Пунктом 3.1. укладеного між сторонами договору №4215 від 27.01.2004 року також було передбачено обов`язок споживача здійснювати оплату за відпущену теплову енергію до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Також ст.25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.
Пунктом 3.2. договору №4215 від 27.01.2004 року сторонами було погоджено, що в разі нездійснення оплати в строки, визначені п.3.1 договору, споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки оплати.
Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання недопустима.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.3,6,11,509,526,610,612,625 ЦК України, ст.ст.19,25 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,211,223,258,259,263-268,280,281 ЦПК України, суд
Позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 10 березня 2020 року.
Суддя С.Ю.Казак