Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6499/20
Провадження № 2/711/2265/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.,

при секретарі Слабко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

в с т а н о в и в :

Комунальне підприємство «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів.
В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_1 працював у Комунальному підприємстві «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради на посаді слюсаря з ремонту дорожньо-будівельних машин та тракторів по 3-му розряду з 10.07.2018 року, що підтверджується наказом «про прийняття на роботу» № 49 від 09.07.2018 року.

22.10.2018 року відповідача ОСОБА_1 увільнено від роботи у зв`язку з призовом на строкову військову службу із збереженням за ним місця роботи, професії та середнього заробітку на період проходження військової служби, підстава повістка Тальнівського районного військового комісаріату.

08.11.2018 року на адресу позивача надійшла довідка Тальніського районного військового комісаріату від 01.11.2018 року № 2800, відповідно до якої відповідач призваний на строкову військову службу 24.10.2018 року Тальнівським РВК Черкаської області та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 м. Київ.

Наказом «Про внесення змін до наказу № 53 від 22.10.2018 року «Про увільнення від роботи в зв`язку з призовом на строкову військову службу ОСОБА_1 » від 08.11.2018 року № 55/1 внесено зміни в даті увільнення від роботи слюсаря з ремонту дорожньо-будівельних машин та тракторів ОСОБА_1 з 22 жовтня по 23 жовтня для відправлення на збірний пункт в м. Тальне, а з 24 жовтня 2018 року увільнити на період проходження військової служби та направлення до військової частини НОМЕР_1 м. Києва.

З метою встановлення кінцевого строку проходження відповідачем військової служби, позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно - територіального об`єднання Національної гвардії України, на що його було повідомлено, що відповідач солдат ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження служби до Національної академії Національної гвардії України, на підтвердження чого на електронну адресу КП «ЧЕЛУАШ» - , військовою частиною НОМЕР_1 направлено копії наступних документів: витяг із наказу від 20.06.2019 року № 125; витяг із наказу від 25.07.2019 року №150.

Згідно Витягу із наказу від 25.07.2019 року №150, виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення солдата ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), який здав справи і обов`язки за посадою водія відділення тяги та підвозу боєприпасів 2-го мінометного взводу мінометної батареї 3-го батальйону оперативного призначення (змішаного) та переміщеного наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 19.07.2019 № 693 для подальшого проходження служби до Національної академії Національної гвардії України.

Також вказує, що в подальшому, а саме 17.07.2020 року позивач звернувся з запитом № 383 до начальника Національної академії Національної гвардії України про надання належним чином завіреної копії контракту про проходження військової служби (навчання) курсантів у Національній гвардії України працівника КП «ЧЕЛУАШ» ОСОБА_1 . В даному запиті було зазначено, що вказані документи необхідні для визначення правомірності використання бюджетних коштів.

Супровідним листом Національної академії Національної гвардії України від 04.08.2020 року № 84/4-1242 на №383 від 17.07.2020 року надано копію контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України від 27.07.2019 року № 716 та копію витягу з наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 29.07.2019 року № 170.

Відповідно до змісту витягу з наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 29.07.2019 року № 170, зараховано в списки перемінного складу та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта ОСОБА_1 , який уклав контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів у Національній академії Національної гвардії України строком на період навчання з 27 липня 2019 року та якого зараховано на навчання на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки.

Таким чином йому (позивачу) стало відомо про виключення відповідача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

При прийнятті на навчання до вищих військових навчальних закладів, відповідач добровільно уклав новий контракт із Міністерством оборони України, що фактично свідчить про зміну виду військової служби на військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки.

Навчання курсантів у вищих військових навчальних закладах є тим видом військової служби, на який не поширюються гарантії, передбачені ч. 3 ст. 119 КЗпП України. Середній заробіток і заробітна плата є різними поняттями, тому немає перешкод для стягнення з відповідача безпідставно отриманого середнього заробітку.

Отже, відповідач ОСОБА_1 мав право користуватися гарантіями, визначеними ст. 119 КЗпП України, лише до дати зарахування його на навчання до вищого військового навчального закладу, а з дати зарахування на навчання до вищого військового навчального закладу відповідач втратив право на збереження місця роботи, посади і середнього заробітку, однак своєчасно не повідомив позивача про укладення контракту на навчання і продовжував безпідставно отримувати середній заробіток, загальна сума якого за період з 26.07.2019 року по 15.04.2020 року склала 57 842 грн. 36 коп.

А тому, просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради 57 842 грн. 36 коп. середнього заробітку за період з 26.07.2019 року по 15.04.2020 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.09.2020 року відкрито провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання представник позивача Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомленим в установленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але 30.09.2020 року направив до суду заяву (надійшла до суду 06.10.2020 року), в якій просить розглянути справу у його відсутність. Також вказує, що він з позовними вимогами згідний в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради, а саме з 10.07.2018 року працював на посаді слюсаря з ремонту дорожньо-будівельних машин та тракторів по 3-му розряду. Вказане стверджується наказом Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради від 09.07.2028 року № 49 «Про прийняття на роботу» та даними трудової книжки відповідача ОСОБА_1 (а.с. 15, 13-14)).

Наказом Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради від 22.10.2018 року №53 відповідача ОСОБА_1 увільнено від роботи в зв`язку з призовом на строкову військову службу із збереженням за ним місця роботи, професії та середнього заробітку, згідно ч. 3 ст. 119 КзпП України та ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року за № 2232-ХІІ, з 22.10.2018 року на період проходження військової служби, підстава - повістка Тальнівського районного військового комісаріату (а.с. 17).

Як вбачається з довідки №2800 від 01.11.2018 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_1 , 1999 року народження, відповідно до Указу Президента України від 15.02.2018 року (із змінами) та на підставі наказу Черкаського обласного військового комісара №384 від 34.10.2028 року, призваний на строкову військову службу 24 жовтня 2018 року Тальнівським РВК Черкаської області та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 м. Київ (а.с. 18).

Наказом Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради від 08.11.2018 року №55/1 «Про внесення змін до наказу №53 від 22.10.2018 року «Про увільнення від роботи в зв`язку з призовом на строкову військову службу ОСОБА_1 » внесено зміни в даті увільнення від роботи слюсаря з ремонту дорожньо-будівельних машин та тракторів ОСОБА_1 з 22 жовтня 2018 року по 23 жовтня 2018 року для відправлення на збірний пункт в м. Тальне, а з 24 жовтня 2018 року увільнено на період проходження військової служби та направлено до військової частини НОМЕР_1 м. Києва (а.с. 19).

Також в судовому засіданні встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Північного опертивно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 20.06.2019 року №125 солдата ОСОБА_1 (відповідача) оголошено таким, що прийнятий на військову службу за контрактом на підставі наказу командира частини від 20.06.2019 року №47 о/с з укладанням контракту про проходження військової служби в Національній гвардії України з 20.06.2019 року по 19.06.2022 року та з присвоєння особистого номеру Г-056230 та з установленням посадового окладу в розмірі 2820 гривень за 5-им тарифним розрядом (а.с. 20).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Північного опертивно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 25.07.2019 року №150 солдата ОСОБА_1 (відповідача) виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, який здав справи і обов`язки за посадою водія відділення тяги та підвозу боєприпасів 2-го мінометного взводу мінометної батареї 3-го батальйону оперативного призначення (змішаного) та переміщеного наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 19.07.2019 № 693 для подальшого проходження служби до Національної академії Національної гвардії України (а.с. 21).

Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 29.07.2019 року №170, солдат ОСОБА_1 (відповідач) був зарахований в списки перемінного складу та на всі види забезпечення, призначений на посаду курсанта та вважається таким, що уклав контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів у Національній академії Національної гвардії України на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки, строком на період навчання з 27 липня 2019 року (а.с. 26).

При прийнятті на навчання до вищих військових навчальних закладів, відповідач ОСОБА_1 уклав новий контракт із Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України, що фактично свідчить про зміну виду військової служби на військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (а.с. 24).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 36 КЗпП України підставами для припинення трудового договору є, зокрема, призов або вступ працівника або власника фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігається місце роботи, посада відповідно до частини третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 119 Кодексу Законів про працю України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Таким чином, у сенсі положень статті 119 Кодексу Законів про працю України наявність права на гарантії збереження місця роботи, посади та середнього заробітку нерозривно пов`язується з видом військової служби.
Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено вичерпний перелік видів військової служби: а) строкова військова служба; б) військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; в) військова служба за контрактом осіб рядового складу; г) військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; ґ) військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); д) військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; е) військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Таким чином, за змістом положень частини 3 статті 119 КЗпП України передбачені цією частиною гарантії зберігаються лише за працівниками, призваними на: строкову військову службу; військову службу за призовом осіб офіцерського складу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби під час дії особливого періоду.

Отже, не всі види військової служби входять до переліку видів військової служби, які дають право на збереження за працівниками місця роботи, посади і середнього заробітку на підприємстві.

Так, зокрема, передбачений частиною 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» такий вид військової служби як «військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки» не підпадає під передбачені статтею 119 КЗпП України гарантії.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у разі зміни військовослужбовцем одного виду військової служби на інший, укладений з ним контракт припиняється, а з таким військовослужбовцем укладається новий контракт для проходження відповідного виду військової служби на строк, визначений ч. 2 ст. 23 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно п. 34 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, контракт припиняється (розривається): у день закінчення строку контракту; у день набрання чинності новим контрактом - у разі зміни військовослужбовцем одного виду військової служби на інший; у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України); у день набрання чинності контрактом про навчання у разі вступу особи рядового складу, сержантського та старшинського складу, яка проходить військову службу законтрактом, до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти; у день, що настає після дня смерті (загибелі) військовослужбовця або дня визнання його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим; у день видачі свідоцтва про смерть військовослужбовця на підставі проведеної генетичної експертизи, якщо військовослужбовця не було визнано судом безвісно відсутнім чи оголошено померлим.

Таким чином, із виключенням відповідача ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із проходженням ним військової служби (навчання) у вищому військовому навчальному закладі - Національній академії Національної гвардії України, він втратив право на гарантії, передбачені частиною 3 статті 119 КЗпП України, а відтак і втратив право на збереження місця роботи, посади та на отримання середнього заробітку з часу укладення нового контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній академії Національної гвардії України.
Як вбачається з бухгалтерської довідки КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради за період з 26.07.2019 року по 15.04.2020 року відповідачу ОСОБА_1 був виплачений середній заробіток в загальній сумі 57842 грн. 36 коп. (а.с. 27).
Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» складається із основної, додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
В даному випадку виплачений Комунальним підприємством «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради відповідачу ОСОБА_1 середній заробіток за час його увільнення від роботи в зв`язку з призивом на строкову військову не являється заробітною платою або платежами, що прирівнюються до неї. Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16, провадження №12-301гс18).

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 своєчасно не повідомив позивача про укладення контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній академії Національної гвардії України і продовжував безпідставно отримувати середній заробіток, загальна сума якого за період з 26.07.2019 року по 15.04.2020 року склала 57 842 грн. 36 коп., тому суд приходить до висновку про задоволення позову Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради та стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради безпідставно отриманих коштів в загальній сумі 57 842 грн. 36 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 3, 10, 11, 1212, 1166 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 81, 89, 206, 263-266, 273ЦПК України, ст.119 Кодексу Законів про працю України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу»

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» (, юридична адреса: вул. Бидгощська, 13, м. Черкаси, 18003) виплачений середньомісячний заробіток за період з 26.07.2019 року по 15.04.2020 року в розмірі 57842 грн. 36 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення суду складений 01.12.2020 року.

Головуючий: В.М. Скляренко