Справа № 185/6237/19
Провадження № 2/185/569/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 березня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Муржиєвої І.О.

представника позивача адвоката Залізка В.С.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що під час шлюбу з відповідачем за спільні кошти було придбане наступне майно:

- у 2007 році автомобіль ДЕУ СЕНС, реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 79 000 грн,

- телевізор Sony вартістю 5000 грн,

- телевізор Samsung вартістю 2000 грн,

- пральну машину LG вартістю 3000 грн,

- варильну поверхню газову Whirlpool вартістю 1665 грн 85 коп,

- духову електрошафу Whirlpool вартістю 1999 грн 17 коп,

- кондиціонер Kaiser вартістю 4295 грн 90 коп,

- водонагрівач Ariston вартістю 1500 грн,

- ноутбук Siemens вартістю 5000 грн,

- миючий пилосос Zelmer вартістю 5000 грн,

- парову праску вартістю 1500 грн,

- мікрохвильову піч Samsung вартістю 1500 грн,

- мультиварку вартістю 1000 грн.

Загальна вартість спільного майна складає 112 460 грн 92 коп. Згоди про добровільний поділ майна не досягнуто.

Згідно уточнених позовних вимог ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 1/2 частку вартості спільного сумісного майна у сумі 56 230 грн 46 коп, посилаючись на те, що відповідач фактично володіє та користується автомобілем та усіма побутовими речами, які залишились у нього в квартирі.

ОСОБА_1 надав письмові пояснення на уточнену позовну заяву, згідно яких він не погоджується з вартістю спірного майна, зазначеною ОСОБА_2 , оскільки майно з 2005 року перебувало у використанні. Позивачем не надано доказів щодо оцінки вартості майна, клопотання про проведення товарознавчої експертизи позивач на заявляє. У зв`язку з тим, що з ним проживає дитина, ОСОБА_1 просить виділити йому у власність збільшену частку автомобіля, а саме 2/3 частки, телевізор Sony, варильну поверхню газову, духову електричну шафу, кондиціонер, інше майно залишити за ОСОБА_2 , визнати за ним право власності на автомобіль.

29 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , просить визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно:

- автомобіль Daewoo Sens, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 60 000 грн,

- телевізор Sony вартістю 5000 грн,

- телевізор Samsung вартістю 2000 грн,

- пральну машину LG вартістю 3000 грн,

- газову варочну панель Whirlpool вартістю 1665 грн 83 коп,

- духову шафу Whirlpool вартістю 1999 грн 17 коп,

- кондиціонер KaiserKa вартістю 4295 грн 90 коп,

- водонагрівач Ariston вартістю 1500 грн,

- ноутбук Siemens вартістю 1500 грн,

- пилосос Zelmer вартістю 3000 грн,

- праску вартістю 1000 грн,

- мікрохвильову піч Samsung вартістю 1500 грн,

- мультиварку вартістю 1000 грн.

ОСОБА_1 просить поділити зазначене майно, визнавши за ним право власності на автомобіль Daewoo Sens, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виділити йому у власність майно на загальну суму 12 960 грн, а саме:

- телевізор Sony вартістю 5000 грн,

- газову варочну панель Whirlpool вартістю 1665 грн 83 коп,

- духову шафу Whirlpool вартістю 1999 грн 17 коп,

- кондиціонер KaiserKa вартістю 4295 грн 90 коп,

ОСОБА_2 виділити у власність майно на загальну суму 14 500 грн, а саме:

- телевізор Samsung вартістю 2000 грн,

- пральну машину LG вартістю 3000 грн,

- водонагрівач Ariston вартістю 1500 грн,

- ноутбук Siemens вартістю 1500 грн,

- пилосос Zelmer вартістю 3000 грн,

- праску вартістю 1000 грн,

- мікрохвильову піч Samsung вартістю 1500 грн,

- мультиварку вартістю 1000 грн.

Крім того ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 :

-грошові кошти за автомобіль Daewoo Sens, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у сумі 20 000 грн,

-суму боргу 76 345 грн 65 коп, у тому числі: за послуги КП «Павлоградтеплоенерго» - 18 827 грн 37 коп, за послуги КП «Павлоградводоканал» - 7368 грн 15 коп, за послуги ТОВ «Еко-Комунтранс» 488 грн 39 коп, за послуги КП УЖКХ 1032 грн 60 коп, за послуги КП «Затишне місто» 90 грн 64 коп, за договором про надання кредиту на придбання шуби 11 400 грн, за кредитним договором № 44698-ФО/2015/172 38 068 грн 50 коп.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги за первісним позовом, зустрічний позов не визнав, посилаючись на те, що відповідачем не надано доказів фактичної сплати боргів за комунальні послуги, не доведено, що кредитні кошти бралися на потреби сім`ї, шуба є подарунком і не підлягає поділу.

Відповідач зустрічний позов підтримав, первісний позов не визнав, пояснив, що не згоден на сплату компенсації позивачу за її частку у спільному сумісному майні, у нього немає можливості внести кошти на депозитний рахунок суду, тому він просить поділити майно в натурі, визнати за ним право на 2/3 частки автомобіля, оскільки з ним проживає дитина, стягнути з позивача половину боргів, які виникли за час сумісного проживання.

За змістом ст.69, 70 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 464/7011/16-ц, припинення права одного з подружжя на частку у спільному сумісному майні можливо лише за умови попереднього внесення другим з подружжя вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя у цьому майні без його реального поділу і залишає майно в їх спільній частковій власності.

У судовому засіданні встановлено, що з 20 серпня 2005 року по 27 травня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.41).

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , висновком органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області місце проживання дитини визначено з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з рішенням суду від 12 липня 2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 28 березня 2019 року (а.с.42-43).

У судовому засіданні сторони визнали факт придбання у період шлюбу та визначили вартість наступного майна:

- автомобіль ДЕУ СЕНС, реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 45 000 грн,

- телевізор Sony вартістю 2000 грн,

- телевізор Samsung вартістю 1000 грн,

- пральна машину LG вартістю 1000 грн,

- варильна поверхня газова Whirlpool вартістю 1665 грн 85 коп,

- духова електрошафа Whirlpool вартістю 1999 грн 17 коп,

- кондиціонер Kaiser вартістю 2000 грн,

- водонагрівач Ariston вартістю 500 грн,

- ноутбук Siemens вартістю 500 грн,

- миючий пилосос Zelmer вартістю 5000 грн,

- парова праска вартістю 500 грн,

- мікрохвильова піч Samsung вартістю 500 грн,

- мультиварка вартістю 500 грн.

Зазначене майно підлягає поділу в натурі, присудження позивачу компенсації неможливо, оскільки на депозитний рахунок суду не внесено відповідних коштів.

Відповідач просить збільшити його частку у праві власності на автомобіль у зв`язку з проживанням з ним дитини.

Як передбачено ч.3 ст.70 Сімейного кодексу України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

На утримання дитини на користь відповідача стягуються аліменти, відповідач не довів, що розмір аліментів є недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини.

У судовому засіданні не доведено існування обставин, за яких суд може відступити від засади рівності часток подружжя у спільному сумісному майні.

Тому слід визначити частки кожного з подружжя у спільній сумісній власності на автомобіль без його реального поділу і залишити автомобіль у їх спільній частковій власності.

Інше майно підлягає поділу в натурі, а саме ОСОБА_2 слід виділити:

- телевізор Samsung вартістю 1000 грн,

- пральна машину LG вартістю 1000 грн,

- миючий пилосос Zelmer вартістю 5000 грн,

- парова праска вартістю 500 грн,

- мікрохвильова піч Samsung вартістю 500 грн,

- мультиварка вартістю 500 грн.

Усього на суму 8500 грн

ОСОБА_1 слід виділити:

- телевізор Sony вартістю 2000 грн,

- варильна поверхня газова Whirlpool вартістю 1665 грн 85 коп,

- духова електрошафа Whirlpool вартістю 1999 грн 17 коп,

- кондиціонер Kaiser вартістю 2000 грн,

водонагрівач Ariston вартістю 500 грн,

- ноутбук Siemens вартістю 500 грн,

Усього на суму 8665 грн 02 коп.

07 грудня 2013 року ОСОБА_1 був наданий споживчий кредит на загальну суму 20 250 грн на придбання шуби. Початковий внесок складає 2280 грн, ціна 22 800 грн. (а.с.53-55).

ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 половину вартості шуби, зазначеної у договорі про надання споживчого кредиту, у розмірі 11 400 грн.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 , шуба була придбана для його дружини ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Таким чином шуба як річ індивідуального користування є особистою приватною власністю ОСОБА_2 і не підлягає поділу. Тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації вартості шуби.

Рахунком-повідомленням № 6681 наданим КП «Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр» ПМР, станом на червень 2019 року за адресою АДРЕСА_1 нараховано заборгованість за комунальні послуги: КП «Павлоградтеплоенерго» - 37 654 грн 74 коп, КП «Павлоградводоканал» - 14 736 грн 31 коп, ТОВ «Еко-комунтранс» - 976 грн 79 коп, КП «Затишне місто» - 181 грн 28 коп, КП УЖКХ 2065 грн 19 коп (а.с.60).

ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 1/2 частку зазначеного боргу за комунальні послуги. Однак при цьому ОСОБА_1 не надає доказів того, що суми нарахованої заборгованості ним дійсно сплачені. Тому підстав для стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації витрат на утримання квартири немає.

Також ОСОБА_1 у зустрічному позові просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за кредитним договором № 44698-ФО/2015/172 у розмірі 38 068 грн 50 коп.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сбербанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 44698-ФО/2015/172 від 25 березня 2015 року у загальній сумі 74 759 грн 01 коп (а.с.47).

21 вересня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 5474445 з виконання зазначеного рішення.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження ВП № 5474445 знаходиться на стадії примусового виконання.

Як передбачено ч.4 ст.65 Сімейного кодексу України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

ОСОБА_1 не надано доказів того, що кошти, одержані ним за кредитним договором № 44698-ФО/2015/172, були використані в інтересах сім`ї.

Крім того рішенням суду заборгованість за кредитним договором стягнута лише з ОСОБА_1 , на даний час рішення суду не виконане.

Тому зустрічний позов в частині стягнення боргу за кредитним договором № 44698-ФО/2015/172 не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 26 березня 2019 року у справі № 185/2622/19 було частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, накладений арешт на автомобіль Daewoo реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_1 із забороною вчиняти дії щодо його відчуження та розпорядження ним.

У справі № 185/2622/19 постановлено ухвалу від 03 червня 2019 року про повернення позивачу позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Оскільки арешт на автомобіль був накладений з метою забезпечення позову про поділ майна подружжя, за результатами розгляду позову автомобіль залишається у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 26 березня 2019 року у справі № 185/2622/19 підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спільне сумісне майно поділене між сторонами порівну, підстав для стягнення з будь-якої зі сторін на користь іншої сторони витрат на сплату судового збору немає.

Різниця у вартості майна, виділеного в натурі кожному з подружжя складає 165 грн 02 коп (частка ОСОБА_1 є більшою), 1/2 частку цієї суми 82 грн 51 коп слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Керуючись ст.264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити частки у спільній сумісній власності на автомобіль ДЕУ СЕНС, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 рівними по 1/2 частці кожному з них.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку автомобіля ДЕУ СЕНС, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку автомобіля ДЕУ СЕНС, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Поділити спільне сумісне майно в натурі, виділивши ОСОБА_2 :

телевізор Samsung вартістю 1000 грн,

- пральну машину LG вартістю 1000 грн,

- миючий пилосос Zelmer вартістю 5000 грн,

- парову праску вартістю 500 грн,

- мікрохвильову піч Samsung вартістю 500 грн,

- мультиварку вартістю 500 грн, усього на суму 8500 грн

Виділити ОСОБА_1 :

- телевізор Sony вартістю 2000 грн,

- варильну поверхню газову Whirlpool вартістю 1665 грн 85 коп,

- духову електрошафу Whirlpool вартістю 1999 грн 17 коп,

- кондиціонер Kaiser вартістю 2000 грн,

водонагрівач Ariston вартістю 500 грн,

- ноутбук Siemens вартістю 500 грн, усього на суму 8665 грн 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію нерівності часток у спільному сумісному майні в сумі 82 (вісімдесят дві) грн 51 коп.

В іншій частині у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони порівну.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 26 березня 2019 року у справі № 185/2622/19, шляхом зняття арешту з автомобіля Daewoo реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ,

- ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Суддя У.М. Болдирєва