Справа № 2-1523/11 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2132/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м.Львів

Справа № 2-1523/11

Провадження № 22ц/811/2132/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Жовківського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Жовква 13 березня 2013року, у складі судді Мікули В.Є.

у справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про виділ частки майна, що є у спільній власності,-

встановив:

28 жовтня 2011 року ОСОБА_6 звернулася з позовом про виділ частки майна, що є в спільній власності . В обґрунтування позову посилається на те, що 26 січня 2004 року на підставі свідоцтва про спадщину за законом він (позивач) та ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_7 в рівних частинах успадкували наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається з трьох кімнат, житловою площею 44,8 кв.м, кухні; загальна площа - 81 кв.м. Вказує, що при будинку є літня кухня, два сараї, вбиральня. Стверджує, що свідоцтво про спадщину за законом зареєстровано в Львівському ДКБТІ та ЕО, про що було видано витяг № 2895001 від 23 лютого 2004 року. Зазначає, що він (позивач), його дружина ОСОБА_8 та двоє повнолітніх дітей проживають у спірному житлі та займають приміщення у будинку позначені цифрами II, 1-5, 1-6 в технічному паспорті на будівлю на АДРЕСА_1 . Стверджує, що загальна площа, яку він займає з сім`єю становить 28,1 кв.м. Вказує, що між ним (позивачем) та відповідачем постійно виникають суперечки з приводу користування вказаним будинком. Зазначає, що відповідач з сім`єю займає наступні приміщення, позначені цифрами: 1-4,1-3,1-2,1-1, I в технічному паспорті на будівлю на АДРЕСА_1 . Загальна площа становить 52,9 кв.м. Також відповідач повністю використовує два сараї та літню кухню. Вказує, що у займаних відповідачем приміщеннях знаходяться засоби обліку електроенергії та газопостачання. ОСОБА_5 відключила займані ним (позивачем) приміщення від електро- та газопостачання. Стверджує, що іншого житла не має, змушений жити без газу. Для встановлення окремих засобів обліку необхідно мати реально визначені частки в приміщенні. Угоди про спосіб виділення його частки із загального майна з ОСОБА_5 не досягнуто. Просить позов задовольнити.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13 березня 2013 рокупозов задоволено.

Виділено позивачу наступні приміщення в будинку АДРЕСА_1 : житлову кімнату 1-4 площею 15,4 кв.м, в якій влаштувати дверний проріз для входу в коридор 1-5 та закласти існуючий дверний проріз, що з`єднує приміщення 1-4 та 1-3; коридор 1-5 площею 9.0 кв.м; житлову кімнату 1-6 площею 15,2 кв.м, тамбур ( ІІ- загальною площею 3,90 кв.м. «а-1» вартістю 9917грн, сходи «а» вартістю 345,00 грн., сарай «Б-1» вартістю 41 592грн., гараж «Е-1» вартістю 8413,00 грн., сарай «З-1» вартістю 1048,00 грн., вбиральню «Д-1» вартістю 1576 грн., хвіртку «№5» вартістю 296 грн. половину огорожі «№ 1» вартістю 4057,50 грн. разом 56 982,50 грн.

Виділено ОСОБА_5 наступні приміщення у спірному будинковолодінні: кладову 1-1 площею 7 кв.м; кухню 1-2 площею 16 кв.м; житлову кімнату 1-3 площею 14,2 кв.м, в якій замурувати дверний проріз, що з`єднає приміщення житлової кімнати 1-3 з житловою кімнатою 1-4; тамбур (І загальною площею 0,9 кв.м) «а-1» вартістю 1455 грн., підвал «Пд» вартістю 7979 грн.; літню кухню «В-1» вартістю 29013 грн., сарай «Г-1» вартістю 8793 грн., вбиральню »Ж-1» вартістю 4843 грн., хвіртку «№6» вартістю 296 грн. огорожу «№2» вартістю 6312грн., огорожу «№7» вартістю 407грн., половину огорожі «№1» вартістю 4057,50 грн.; разом 53 721,50 грн.

Кожному із співвласників надано в користування горище над приміщеннями, виділеними їм на першому поверсі, влаштувавши на горищі перегородку із легких будівельних матеріалів; димохід залишено в спільному користуванні.

Сторонам необхідно влаштувати окремі вводи з вузлами обліку від мереж електро та газопостачання.

Ворота «№3» вартістю 3506 грн., колодязь «К» вартістю 6327 грн., замощення «І» вартістю 8405 грн., хвіртку «№ 4» вартістю 296 грн. залишено у спільному користуванні.

Стягнуто з позивача на користь відповідача вартість ідеальної частки житлового будинку АДРЕСА_1 в сумі 4097 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує його законні права та інтереси;винесеним з порушенням норм матеріального права.Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові.Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько - ОСОБА_9 . Вказує, що відповідно до законодавства звернувся до нотаріуса щодо відкриття спадкової справи, оскільки спадщину він фактично прийняв. Стверджує, що свідоцтво про право на спадщину за законом є недійсним. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба - ОСОБА_10 . Зазначає, що одним із спадкоємців після її смерті був її син (його дядько) - ОСОБА_9 , який був зареєстрований та проживав на момент смерті із ОСОБА_10 , а отже прийняв спадщину, фактично вступивши в управляння та володіння спадковим майном, а саме: частиною житлового будинку у смт. Куликів Жовківського району Львівської області.

Заслухавши суддю-доповідача, представників, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а апеляційне провадження підлягає до закриття.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, ч.1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 січня 2004 року, виданого державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-134 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частинах.

ОСОБА_4 зареєстрував право власності на 1/2 частину згаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в ЛОД КБТІ та ЕО, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 лютого 2004 року.

Згідно висновку № 312 судової будівельно-технічної експертизи запропоновано варіант поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 між співвласникам яким належить по 1/2 ідеальній частці, при якому Ворота «№3» вартістю 3 506 грн., колодязь «К» вартістю 6327 грн., замощення «І» вартістю 8 405 грн., хвіртку «№ 4» вартістю 296 грн. рекомендовано залишити у спільному користуванні.

ОСОБА_4 пропонується виділити наступні приміщення в будинку: житлову кімнату 1-4 площею 15,4 кв.м у якій влаштувати дверний проріз для входу в коридор 1-5 та закласти існуючий дверний проріз, що з`єднує приміщення 1-4 та 1-3; коридор 1-5 площею 9 кв.м; житлову кімнату 1-6 площею 15,2 кв.м. Всього виділити приміщень площею: 15,4+9,0+15,2 = 39,6 кв.м на суму 67 735 грн. Також виділити тамбур «а-1» вартістю 9 917 грн., сходи «а» вартістю 345 грн. Разом по будинку позивачу надати приміщень на суму 77 997 грн. Також йому пропонується надати сарай «Б-1» вартістю 41 592 грн., гараж «Е-1» вартістю 8 413 грн., сарай «З-1» вартістю 1048 грн., вбиральню «Д-1» вартістю 1 576 грн., хвіртку «№5» вартістю 296 грн., половину огорожі «№ 1» вартістю 4 057,50 грн., разом 56 982,50 грн.

Всього по будинковолодінню ОСОБА_4 пропонується надати будівлі та споруди на суму 134 979,50 грн., що більше ідеальної частки на 4 097 грн.

Цю суму позивач повинен сплатити відповідачу.

ОСОБА_5 пропонується виділити наступні приміщення в будинку: кладову 1-1 площею 7 кв.м; кухню 1-2 площею 16 кв.м; житлову кімнату 1-3 площею 14,2 кв.м, в якій замурувати дверний проріз, що з`єднає приміщення житлової кімнати 1-3 з житловою кімнатою 1-4.

Всього виділити приміщень площею 37,2 кв.м на суму 63 630 грн.

Також відповідачу виділити тамбур «а-1» вартістю 1 455 грн. підвал «Пд» вартістю 7 979 грн., разом по будинку ОСОБА_5 надати приміщень на суму 73 064 грн.

Також відповідачу пропонується надати літню кухню «В-1» вартістю 29 013 грн., сарай «Г-1» вартістю 8 793 грн., вбиральню »Ж-1» вартістю 4 843 грн., хвіртку «№6» вартістю 296 грн., огорожу «№2» вартістю 6 312 грн., огорожу «№7» вартістю 407 грн., половину огорожі «№1» вартістю 4 057,50 грн., разом на суму 53 721,50 грн.

Всього по будинковолодінню відповідачу пропонується надати будівель та споруд на суму 126 785,50 грн.

Що менше ідеального частки на 4 097 грн.

Вирішено, кожному із співвласників надати в користування горище над приміщеннями виділеними їм на першому поверсі, влаштувавши на горищі перегородку із легких будівельних матеріалів, димохід залишити в спільному користуванні. Соронам необхідно влаштувати окремі вводи з вузлами обліку від мереж електро - та газопостачання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зі своєю сім`єю займають приміщення у вказаному будинку, що позначені цифрами II, 1-5, 1-6 в технічному паспорті на будівлю на АДРЕСА_1 . Загальна площа займаних ним приміщень становить 28,1 кв.м.

ОСОБА_5 зі сім`єю займає приміщення, позначені цифрами 1-4,1-3,1-2,1-1, I в технічному паспорті на цю будівлю. Загальна площа займаних ОСОБА_5 приміщень становить 52,9 кв.м. Також відповідач повністю використовує два сараї та літню кухню.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13 березня 2013 року позов задоволено. Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року, з метою забезпечення права апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, ОСОБА_11 , який до участі у справі залучений не був, проте вважає, що вказаним рішенням вирішено питання про його права та обов`язки, поновлено строк на оскарження рішення суду першої інстанції від 13 березня 2013 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оскаржуваним рішенням вирішувались питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків ОСОБА_3 .

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13 березня 2013 року у справі питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 не вирішувалося.

Як зазначено у п.п.46, 47 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 26 жовтня 2015 року (остаточне 29 січня 2016 року), право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Є встановленим, що оскаржуване рішення суду набрало законної сили та не порушує права апелянта.

З огляду на наведене, апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 березня 2013 року підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст.362, 367, 368, 374, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про виділ частки майна, що є у спільній власності, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2020 року.

Головуючий

Судді