Справа № 758/2237/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., розглянувши цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

АТ «Укрсиббанк» (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач 1), ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач 2), про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15.03.2006 року між позивачем та відповідачем 1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач 1 отримав кредит у розмірі 220 000 доларів США зі строком повернення до 15.03.2027 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язання між позивачем і відповідачем 2 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель (відповідач 2) зобов`язувалася відповідати за повне та своєчасне виконання боргових зобов`язань відповідачем 1 перед кредитором в повному обсязі таких зобов`язань.

Внаслідок допущених порушень умов кредитного договору у відповідача 1 виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 13.02.2019 року складала 101 192,47 доларів США, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у розмірі 92 538,22 доларів США, заборгованість за відсотками у розмірі 8 654,25 долари США, а також пеня у розмірі 304,91 гривень.

Оскільки співвідповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.03.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Співвідповідачі на призначені судові засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали. Співвідповідачі правом на участь в судових засіданнях не скористалися, за таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 1 15.03.2006 року було укладено кредитний договір № 31-70А/03-2006И, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу 1 кредит у розмірі 220 000 доларів США на строк до 15.03.2027 року (а.с. 15-17).

15.03.2007 року між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки, яким поручитель (відповідач 2) поручилася перед позивачем за виконання позичальником (відповідач 1) зобов`язань за кредитним договором № 31-70А/03-2006И від 15.03.2006 року. Відповідно до п. 1.3, 1.4 вказаного договору поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник (а.с. 20-21).

Відповідач 1 припинив своєчасно і в повному обсязі обслуговувати кредит, внаслідок чого станом на 13.02.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 101 192,47 доларів США, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у розмірі 92 538,22 доларів США, заборгованість за відсотками у розмірі 8 654,25 долари США, а також пеня у розмірі 304,91 гривень, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за договором (а.с. 30-36).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 31-70А/03-2006И від 15.03.2006 року банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник повернути банку кредит в іноземній валюті в розмірі 220 000 доларів США. Згідно з п. 4.1 договору позивальник зобов`язався використовувати кредит на цілі, визначені договором, і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни. Пунктом 7.1 передбачено, що за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 відсотка від суми зазначеної заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

За правилами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з п. 1.1 договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань, що виникли з кредитного договору № 31-70А/03-2006И від 15.03.2006 року. Згідно з пунктом 1.4 відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.

Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем 1 договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами за встановленим графіком платежів, та пені, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, а також про порушення відповідачем 2 зобов`язань за договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Позивач просить стягнути суму заборгованості в розмірі 101 192,47 долари США та 304,91 гривні. На 16.10.2020 року офіційний курс гривні до долара США становить 28,3365 грн за 1 долар США. Таким чином, зобов`язання в розмірі 101 192,47 долари США становить в еквіваленті 2 867 440,43 грн за офіційним курсом Національного банку України на день ухвалення рішення. Загальний розмір стягнення з урахуванням пені становить 2 867 745,34 гривні.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 40 998,90 грн підлягає стягненню зі співвідповідачів на користь позивача в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 77, 81-82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити;

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором за кредитом і процентами у розмірі 101 192 (сто одна тисяча сто дев`яносто два) долари США 47 центів та за пенею у розмірі 304 (триста чотири) гривні 91 копійка;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Укрсиббанк» судовий збір у розмірі 20 499 (двадцять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 45 копійок;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Укрсиббанк» судовий збір у розмірі 20 499 (двадцять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 45 копійок;

Повне найменування:

позивач - акціонерне товариство «Укрсиббанк» (адреса: 04070, місто Київ, вул. Андріївська, б. 2/12, );

відповідач 1 - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

відповідач 2 - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Гребенюк