Справа № 310/3098/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Шахтарської районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини без згоди батька з тимчасово окупованої території України та за межі України, а також надання дозволу на оформлення документів для виїзду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Шахтарської районної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без нотаріальної згоди та супроводу батька з тимчасово окупованої території України та за межі України, а також надання дозволу на оформлення документів для виїзду, в якому зазначила, що вона з 28.02.2008 року по 26.11.2012 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 . Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач разом з дитиною мешкають на непідконтрольній території в м. Шахтарськ Донецької області. Місце мешкання та перебування відповідача їй невідомо, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості виїхати разом дитиною на підконтрольну територію України, де мешкають рідна бабуся дитини та інші родичі. Зазначає, що позбавлена можливості виготовити проїзні документи на доньку, так як оформлення та видача паспорту для виїзду за кордон здійснюється особі, яка не досягла 16-річного віку на підставі заяви-анкети одного з батьків та письмової згоди другого батька, яка надається під час подання документів, або нотаріально засвідчується у разі його відсутності. Просить надати їй дозвіл на виїзд з території, на якій органи держави тимчасово не здійснюють свої повноваження, та дозвіл на перетинання державного кордону України, також надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виїзд за межі України у супроводі її матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКПП - НОМЕР_1 , без нотаріальної згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною шістнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 ; надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , дозвіл на оформлення всіх пов`язаних із перетинанням державного кордону України проїзних документів для тимчасового в`їзду/виїзду та супроводу неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без нотаріальної згоду та супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною шістнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У судове засідання позивач ОСОБА_4 та її представник адвокат Кашуба Н.О. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник служби у справах дітей Шахтарської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до копії рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області № 0554/4934/2012р., ОСОБА_1 з 28.02.2008 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актових запис № 42, Зазначеним рішення суду шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , видно, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто позивач та відповідач по цій справі (а.с. 8).

Згідно з довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру позивач зареєстрована з 33.08.2018 року зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Із копії паспорта ОСОБА_2 вбачається, що останнім зареєстрованим місцем його реєстрації є АДРЕСА_2 (а.с.11).

Постановою держаного виконавця ВДВС Шахтарського МРУЮ Левченко А.С. відкрито виконавче провадження з виконання рішення Шахтарського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з 28.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно в межах суми платежу за один місяць (а.с.12).

У відповідності до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення. судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що не може звернутися до відповідача про надання згоди на в`їзд / виїзд дитини або отримання відмови в таких, оскільки зв`язок з відповідачем втрачено, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Так, позивачем долучено до позовної заяви скриншот сторінки сайту «Миротворець» в якому міститься інформація, що бойовик незаконного збройного формування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , переховується в Російській Федерації (а.с.14).

У позові ОСОБА_1 зазначила, що метою поїздки з тимчасово окупованої території є необхідність спілкування з родичами, друзями та знайомими. Так, в м. Слов`янську Донецької області проживає рідна бабуся дитини по лінії матері, а також двоюрідні брати та сестри. Крім того, вона бажає оздоровити дитину на морі в Єгипті або Турції.

Частиною 3 статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері регулюється ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України».

Згідно ст. 3 зазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред`явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших Законів України.

Зазначені правила затверджені постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», відповідно до п. 4 яких виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення рішення суду про падання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до пункту 5.1.2 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей», затвердженого наказом № 415ог від 12 червня 2015 року виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред`явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.

Згідно з пунктом 5.1.1 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей», затвердженого наказом № 415ог від 12 червня 2015 року в`їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб «Правилами перетинання державною кордону громадянами України», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування» від 07 листопада 2014 року №1085-р місто Шахтарськ Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та постанови Верховної Ради України №252-УІІІ від 17 березня 2015 року до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до вказаної постанови Верховної Ради України.

Місто Шахтарськ Донецької області знаходиться в географічних координатах місцевості - населених пунктів, де тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, а відтак, згідно п. 1 постанови Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року, відноситься до тих населених пунктів, які визнано тимчасово окупованими територіями.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_5 зазначала про необхідність відвідування нею та малолітньою дочкою рідних та друзів, але не зазначила яких саме та не надала суду належних доказів, які підтверджують місце їх проживання та споріднені, дружні відносини між ними.

Слід також відмітити, що звертаючись до суду з вимогами про надання дозволу на виїзд / виїзд малолітньої дитини з та на тимчасово окуповану територію України, а також за межі України на термін до досягнення дитиною шістнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 не врахувала, що діючим законодавством передбачено можливість ухвалення судом рішення на виїзд, а не постійні виїзди без згоди батька, не позбавленого батьківських прав, такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування у відповідній державі.

Позивач просила надати дозвіл дитині на виїзд з тимчасово окупованої території України, але виходячи з 5.1.2 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей», затвердженого наказом № 415ог від 12 червня 2015 року такі перешкоди відсутні, а відповідно і відсутні підстави для задоволення цих вимог.

Заявляючи позовні вимоги про надання дозволу на оформлення всіх пов`язаних із перетинанням державного кордону України проїзних документів для тимчасового в`їзду/виїзду та супроводу неповнолітньої дитини без нотаріальної згоди та супроводу батька ОСОБА_2 строком з дня набранням рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною шістнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 не виклала їх конкретно і не зазначила, які саме документи вона має на увазі.

Крім того, позивач не взяла до уваги, що надання такого дозволу та вимоги надання нотаріальної згоди батьком дитини на видачу документів для тимчасового в`їзду / виїзду не передбачено і такі перешкоди не існують.

Так, у п.п. 2 п. 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим постановою КМУ від 7 травня 2014 року №152 передбачено, що оформлення, обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється особі, яка не досягла 16-річного віку, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники), а у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства чи за наявності виданої органом державної виконавчої служби довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа.

Тобто, надання письмової згоди другого з батьків на оформлення паспорта для виїзду за кордон необхідно тільки у випадку оформлення такого паспорта у закордонній дипломатичній установі.

Також слід зауважити, що посилання позивача на п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року, який визначає, що проїзний документа дитини (дитячий паспорт» може бути виготовлений на підставі рішення суду безпідставне, оскільки зазначена постанова втратила чинність 01.04.2015 року.

Суд вважає, що за викладених обставин підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст. 81,259,263-265,273,354,255 ЦПК України, ЗУ «Про охорону дитинства», ст. ст. 141, 150, ч. 2 ст. 155 СК України, ст. 3 «Конвенції про права дитини», ч. 2 ст.4, ч. 3 ст. 313 ЦК України, ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», п.п. 5.1.1, 5.1.2 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей», розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування», ЗУ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя