Справа № 182/8024/19
Провадження № 2/0182/233/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.03.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна в порядку спадкування за законом і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту та визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне.

Його батькові ОСОБА_3 на праві приватної власності належало:

- 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 12 травня 1997 року p. ААІ №603629 p., № 1-209, посвідчений І-ю Нікопольською державною нотаріальною конторою;

- житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі - продажу будинку від 01 травня (вересня) 1959 року № 22, посвідчений виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області;

- земельна ділянка, площею 0,0725 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП НК № 000373, виданого Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області від 05 грудня 1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. На день смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , та житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 . А також земельної ділянки, площею 0,0725 га, яка розташована по АДРЕСА_2 . Ще за життя 17 березня 2003 року батько склав заповіт за реєстровим № 84, посвідчений Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області, в якому заповів 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , його рідному братові - ОСОБА_2 . У встановлений законом строк він звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2018 року в зв`язку з тим, що до Першої нікопольської державної нотаріальної контори надійшли заяви: ( ІНФОРМАЦІЯ_2 січня 2015 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_2 - про відмову від спадщини на користь сина спадкодавця ОСОБА_1 та ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом. 24 лютого 2015 року ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом та за законом. Документом, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_2 є договір купівлі - продажу будинку, розташованого в сільській місцевості, посвідчений виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області 01 вересня 1959 року за реєстром № 22. Але у договорі не вказана адреса будинку (вулиця, та номер будинку) і право власності на цей будинок не зареєстровано (згідно довідки КП «Нікопольське МЕТІ» від 16 лютого 2016 року № 391). Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП НК № 000373, виданого Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області 05 грудня 1997 року на земельну ділянку, площею 0.0725 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, не входить до спадщини за заповітом. А, згідно заяви ОСОБА_2 , він претендує на спадщину за заповітом та за законом, тому видати свідоцтво про право на спадщину за законом йому на цілий житловий будинок АДРЕСА_2 , та на цілу земельну ділянку біля нього немає можливості. Видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 « АДРЕСА_3 » ОСОБА_2 також не можливо, бо спадкодавець заповів йому тільки 1 /2 частину цього житлового будинку. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 претендує тільки на весь будинок АДРЕСА_3 , а він претендує на на житловий будинок із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , видати свідоцтва про спадщину таким чином неможливо (ст.1267-1270, глава 8 п.1; глава 10, розділ 4, п. 4,15 «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»). Для вирішення питання по оформленню спадщини йому було запропоновано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.02.2019 року (справа № 182/8146/18) за його братом визнано право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Гарантії здійснення прав володіння, користування та розпорядження майном, їх захист також регламентовано ст.41 Конституції України, відповідно до якої громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об`єктами права державної та комунальної власності, відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно п.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Після укладання договору купівлі - продажу будинку від 01 травня 1959 року № 22, посвідченого виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області житлового будинку, його батько вважав, що більше нічого не потрібно робити. Факт належності договору купівлі - продажу будинку, розташованого в сільській місцевості, посвідченого виконкомом. Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області 01 вересня 1959 року за реєстровим № 22 його батькові підтверджується: довідкою № 15 від 29.01.2015 року (батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 ); технічним паспортом на житловий будинок індивідуального жилого фонду від 18.11.1987 року (виданий на ім`я власника ОСОБА_3 , на житловий будинок АДРЕСА_2 , виданий БТІ); державним актом на право приватної власності на землю серії ДП НК № 000373, виданого Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області 05 грудня 1997 року на земельну ділянку, площею 0.0725 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку. Через це звернувся до суду.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов, в якому посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_3 , який на день смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_2 . Померлому на праві приватної власності належали:

- 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 12 травня 1997 року p. ААІ №603629 p., № 1-209, посвідчений І-ю Нікопольською державною нотаріальною конторою);

- житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі - продажу будинку від 01 травня 1959 року № 22, посвідченого виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області;

- земельна ділянка, площею 0,0725 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку (на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП НК № 000373), виданого Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області від 05 грудня 1997 року.

Спадкоємцями після смерті батька по закону є сторони по справі, які у встановлений законом строк звернулися до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Крім того, за заповітом (реєстровий № 84, посвідчений Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області), який батько зробив на його ім`я, на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , спадкоємцем є він (ним на це майно теж була подана заява до нотаріуса). Однак, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , йому - ОСОБА_2 - нотаріусом було не можливим, тому він визнав за собою право власності на спадок за заповітом у судовому порядку. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.02.2019 року (справа № 182/8146/18) визнано за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії, державний нотаріус зазначив, що до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшли заяви:

- 30 січня 2015 року від ОСОБА_2 про відмову від спадщини на користь сина спадкодавця - ОСОБА_1 ;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 від ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом;

- 24 лютого 2015 ІНФОРМАЦІЯ_3 від ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом та за законом.

Крім того, документом, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_2 є договір купівлі - продажу будинку, розташованого в сільській місцевості, посвідченого виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області 01 вересня 1959 року за реєстровим № 22, але у договорі не вказана адреса будинку (вулиця, та номер будинку) і право власності на цей будинок не зареєстроване (згідно довідки КП «Нікопольське МБТІ» від 16 лютого 2016 року № 391). Тому державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори рекомендував вирішити всі питання у судовому порядку. Нерухомість - житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2 , та земельна ділянка, площею 0,0725 га, яка розташована за цією адресою: АДРЕСА_2 та передана спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку, не входить до спадщини за заповітом, тому він вимушений теж звернутися до суду із зустрічним позовом, так як претендує на спадщину за законом. Згідно зіст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Гарантії здійснення прав володіння, користування та розпорядження майном, їх захист також регламентовано ст.41 Конституції України, відповідно до якої громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об`єктами права державної та комунальної власності, відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно п.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Після укладання договору купівлі - продажу будинку від 01 травня 1959 року № 22, посвідченого виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області житлового будинку, їх батько вважав, що більше нічого не потрібно робити. Факт належності договору купівлі - продажу будинку, розташованого в сільській місцевості, посвідченого виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області 01 вересня 1959 року за реєстром № 22 їх батькові підтверджується: довідкою № 15 від 29.01.2015 року; технічним паспортом на житловий будинок індивідуального жилого фонду від 18.11.1987 року, виданого КП «НМБТІ» на ім`я ОСОБА_3 АДРЕСА_2 ; державним актом на право приватної власності на землю серії ДП НК № 000373, виданим Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області 05 грудня 1997 року, площею 0,0725 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивач ОСОБА_1 на задоволенні своїх позовних вимог наполягав, проти задоволення зустрічного позову свого брата не заперечував (а.с.58). Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову свого брата не заперечував, на задоволенні своїх вимог за зустрічним позовом наполягав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають подружжя, діти та батьки спадкодавця.

Згідно з ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, батькові сторін по справі ОСОБА_3 на праві приватної власності належало:

- 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 12 травня 1997 року p. ААІ №603629 p., № 1-209, посвідчений І-ю Нікопольською державною нотаріальною конторою;

- житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі - продажу будинку від 01 травня (вересня) 1959 року № 22, посвідчений виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.11);

- земельна ділянка, площею 0,0725 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП НК № 000373, виданого Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області від 05 грудня 1997 року (а.с.12-14, 15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько сторін по справі ОСОБА_3 помер (а.с.18, 70). На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , та житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 . А також земельної ділянки, площею 0,0725 га, яка розташована по АДРЕСА_2 . За життя - 17 березня 2003 року - спадкодавець склав заповіт, посвідчений Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області, в якому заповів 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідачу по справі. У вчиненні нотаріальних дій нотаріусом позивачу було відмовлено (а.с.19). До Першої нікопольської державної нотаріальної контори надійшли заяви: (30 січня 2015 року) ОСОБА_2 - про відмову від спадщини на користь сина спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.74) та ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом (а.с.73). 24.02.2015 року ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом та за законом. Документом, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_2 є договір купівлі - продажу будинку, розташованого в сільській місцевості, посвідчений виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 01.09.1959 року за реєстром № 22 (а.с.7). Але у договорі не вказана адреса будинку (вулиця, та номер будинку) і право власності на цей будинок не зареєстровано (згідно довідки КП «Нікопольське МЕТІ» від 16.02.2016 року № 391). Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП НК № 000373, виданий Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області 05.12.1997 року на земельну ділянку, площею 0.0725 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, не входить до спадщини за заповітом. Видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 « ОСОБА_4 » ОСОБА_2 не можливо, бо спадкодавець заповів йому тільки 1/2 частину будинку. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 претендує на весь будинок АДРЕСА_3 , а ОСОБА_1 претендує на житловий будинок із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , видати нотаріальні свідоцтва про спадщину таким чином неможливо. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.02.2019 року (справа № 182/8146/18) за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька (а.с.22-23).

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч.1,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Положеннями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Гарантії здійснення прав володіння, користування та розпорядження майном, їх захист також регламентовано ст.41 Конституції України, відповідно до якої громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об`єктами права державної та комунальної власності, відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно п.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги сторін по справі за первісним та зустрічним позовами задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 та складається з: житлового будинку (літ.А), житловою площею 34,7 кв.м, загальною площею 49,8 кв.м; літньої кухні (літ.Б,б,); вбиральні (літ.В); підвалу (літ.Г); гаражу (літ.Д); сараю (літ.Е); сараю (літ.Ж); споруджень № 1-0, І, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,072 га, кадастровим номером :02:018:0001, яка розташована по АДРЕСА_2 , яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП НК № 000373, виданого Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області від 05.12.1997 року у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , який складається з: житлового будинку (літ.А), житловою площею 34,7 кв.м, загальною площею 49,8 кв.м; літньої кухні (літ.Б,б,); вбиральні (літ.В); підвалу 1 (літ.Г); гаражу (літ.Д); сараю (літ.Е); сараю (літ.Ж); споруджень № 1-10,1, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0725 га, кадастровим номером :02:018:0001, розташованої по АДРЕСА_2 , наданої ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП НК № 000373, виданого Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області 05.12.1997 року, - у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал