ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 березня 2020 року

м. Харків

справа № 616/979/19

провадження № 22-ц/818/1463/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Бровченка І.О., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Кріт Анна Вікторівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову та дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Кріт Анни Вікторівни за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 11 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Буніна Є.О., в залі суду в смт Дворічна Дворічанського району Харківської області, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову та дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Кріт Анни Вікторівни.

Ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 11 грудня 2019 року скаргу залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким скасувати постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.11.2019 року у виконавчому провадженні № 60554170 в частині стягнення заборгованості за аліментами станом на 11.11.2019 року в сумі 128158,98 гривень; скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту на майно боржника від 19.11.2019 року у виконавчому провадженні № 60554170; визнати протиправними дії державного виконавця щодо здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з 11.11.2019 року по 11.11.2019 року в сумі 128158,98 гривень у виконавчому провадженні № 60554170 та скасувати вказаний розрахунок.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що скарга на дії державного виконавця подана ним у строки, передбачені ст. 449 ЦПК України, оскільки про оскаржувані постанови державного виконавця він дізнався 21.11.2019 року, тоді як скарга подана до суду 01.12.2019 року, тобто право на вчинення процесуальних дій втрачено не було. Вважає, що залишення його скарги без розгляду є безпідставним та необгрунтованим.

Надано відзив на апеляційну скаргу.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не дотримано п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України, а саме: щодо подання скарги до суду протягом десятиденного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, оскільки такий десятиденний строк закінчився 01 грудня 2019 року, а скарга була подана до суду 03 грудня 2019 року. У зв`язку з цим, скаржником пропущено десятиденний строк на звернення до суду з такою скаргою. При цьому ні подана до суду скарга, ні додатки до неї, не містять клопотання скаржника про поновлення строку для подання скарги, з посиланням на докази поважності причини пропуску такого строку.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що на виконанні у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області перебуває виконавче провадження № 60554170 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно (а.с.7).

11 листопада 2019 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментам у вказаному виконавчому провадженні (а.с.12-14).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Кріт Анни Вікторівни від 13 листопада 2019 року звернуто стягнення на доходи боржника (а.с.9-10), а постановою від 19 листопада 2019 року державним виконавцем накладено арешт майна боржника (а.с.11).

Обгрунтовуючи вимоги скарги, ОСОБА_1 вказував, зокрема, що про вищезазначені постанови державного виконавця його повідомили за місцем роботи 21 листопада 2019 року. Того ж дня він прийшов на прийом до державного виконавця та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 60554170.

Згідно штемпелю на конверті, скарга на дії державного виконавця подана скаржником 02 грудня 2019 року (а.с.23-24).

Відповідно до ст. 123, ч.1, 2, 3, 6 ст. 124 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Матеріали справи свідчать про те, що про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався 21 листопада 2019 року.

Десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця закінчується 01 грудня 2019 року, що є вихідним днем.

При цьому скарга на дії державного виконавця здана на пошту 02 грудня 2019 року - у перший робочий день після закінчення строку (01 грудня 2019 року - неділя).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що 01 грудня 2019 року закінчився строк на звернення ОСОБА_1 до суду зі скаргою на дії державного виконавця, проте не звернув уваги, що 01 грудня 2019 року є вихідним днем.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 пропустив строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, не відповідає вимогам ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якою встановлено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Крім того суд першої інстанції не звернув уваги на те, що скарга була подана до суду ОСОБА_1 не 03 грудня 2019 року (як зазначено в оскаржуваній ухвалі), а 02 грудня 2019 року згідно до штемпелю на конверті (а.с.23-25).

Доводи апеляційної скарги в цій частині спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Посилання апелянта на те, що за наслідками розгляду вказаної апеляційної скарги наявні підстави для задоволення його скарги у повному обсязі, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки наразі предметом апеляційного розгляду є процесуальне питання щодо строків звернення до суду. Натомість розгляд скарги ОСОБА_1 по суті заявлених ним вимог буде вирішено судом першої інстанції.

У зв`язку з цим апеляційну скаргу слід задовольнити частково. Оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 11 грудня 2019 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: І.О. Бровченко

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 10.03.2020 року.