Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

Спр. № 336/6402/20

Пр. №2/336/3401/2020

м. Запоріжжя 03 грудня 2020 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Олексієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевська 1д), третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович (місце знаходження: м. Чернігів, пр. Миру 55), Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Брюллова 5), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», третя особа приватний нотаріус приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Свої вимоги мотивував тим, що 29.11.2007р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку строком на 1 рік в сумі 9000,00 грн. В зв`язку з наявністю (станом на 28.02.2014р.) заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 18240,76 грн. (з урахуванням основного боргу, процентів, комісії, штрафів) банк звернувся до суду для стягнення такої заборгованості в примусовому порядку.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2014р. по справі №336/2992/14-ц позов банку до ОСОБА_1 було задоволено, і стягнуто на користь банку 18240,76 грн., згідно розрахунків наданих банком.

На виконання рішення суду по справі №336/2992/14-ц судом було видано виконавчий лист виконавчою службою відкрито виконавче провадження ВП №46253237.

23.09.2020року ОСОБА_1 було остаточно сплачено заборгованість за відкритим виконавчим провадженням, в зв`язку з чим 13.10.2020р. головним державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) була видана постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №46253237 в зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу.

Але 13.10.2020р. позивача було повідомлено про те, що на виконанні Шевченківського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться ще одне виконавче провадження, а саме ВП №55870026 відкрите щодо виконання виконавчого напису №7116 від 11.07.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем на підставі якого з позивача на користь відповідача була стягнута заборгованість в загальному розмірі 25251,27 грн.

Із тексту виконавчого напису позивач зміг з`ясувати, що виконавчий напис вчинений на виконання кредитного договору № б/н від 29.11.2007р. та розрахунку, наданого банком нотаріусу, стягнення здійснюється за період з 29.11.2007 року по 31.05.2017 року.

В той же час на адресу позивача від відповідача та нотаріуса будь-які документи (вимоги,претензії, заяви, листи тощо), які визначають розмір та розрахунок цієї заборгованості, строку та підстав її виникнення, строків добровільного виконання тощо) не надходили, про намір банку вчинити виконавчий напис позивач обізнаний не був. Отже, внаслідок ненадання банком та приватним нотаріусом Завалієвим А.А. позивачу документів, які б свідчили про обґрунтованість вимоги про стягнення 25251,27 грн. він був фактично позбавлений можливості надати свої зауваження (заперечення) щодо заявлених вимог, а за можливості (необхідності) виконати їх у добровільному порядку, для запобігання передачі виконавчого напису для примусового виконання до приватного виконавця.

На підставі викладеного позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Завалієва А.А. може бути визнаний судом, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач надав суду відзив в якому вказав, що відповідно до укладеного договору позивач отримав кредит. Договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 530,610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чино, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. У порушення зазначених норм закону та умов договору позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію та інше за користування кредитом.

Окрім того, з боку АТ КБ «Приватбанк» здійснювалися додаткові заходи щодо вирішення питання в досудовому порядку, а саме направлення вимог про усунення порушень за вказаним кредитним договором яку позивач залишив без уваги та виконання, що свідчить про факт наявності боргу та його визнання саме стороною позивача. В свою чергу з боку позивача не надано жодного доказу відсутності заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням переривання строку шляхом часткової оплати позивачем боргу, відповідно відповідачем правомірно заявлено до стягнення суми заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. гл. 16 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012р. №296/5, вчинив виконавчий напис. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що з боку позивача не доведено факт погашення суми кредиту.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідач подав заяву в якій просив розглядати справу без участі свого представника.

Треті особи до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справ. Приватний нотаріус ЧМНО Завалієв А.А. подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так судом з`ясовано, 29.11.2007р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку строком на 1 рік в сумі 9000,00 грн. В зв`язку з наявністю (станом на 28.02.2014р.) заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 18240,76 грн. (з урахуванням основного боргу, процентів, комісії, штрафів) банк звернувся до суду для стягнення такої заборгованості в примусовому порядку.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2014р. по справі №336/2992/14-ц позов банку до ОСОБА_1 було задоволено, і стягнуто на користь банку 18240,76 грн., згідно розрахунків наданих банком.

На виконання рішення суду по справі №336/2992/14-ц судом було видано виконавчий лист виконавчою службою відкрито виконавче провадження ВП №46253237.

23.09.2020року ОСОБА_1 було остаточно сплачено заборгованість за відкритим виконавчим провадженням, в зв`язку з чим 13.10.2020р. головним державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) була видана постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №46253237 в зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу.

13.10.2020р. позивача було повідомлено про те, що на виконанні Шевченківського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться ще одне виконавче провадження, а саме ВП №55870026 відкрите щодо виконання виконавчого напису №7116 від 11.07.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем на підставі якого з позивача на користь відповідача була стягнута заборгованість в загальному розмірі 25251,27 грн.

Копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані приватним нотаріусом ЧМНО Завалієвим А.А..

Відповідност. 18 ЦК України,нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно дост. 88 Закону України «Про нотаріат»нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно дост. 89 Закону України «Про нотаріат»у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженихПостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинноюпостанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 11.07.2017 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженихПостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 11.07.2017 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей87, 88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив нормиЗакону України «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст.12та ст.81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати які пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 258, 273, 280, 284, 289 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевська 1д), третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович (місце знаходження: м. Чернігів, пр. Миру 55), Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Брюллова 5), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7116 вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича від 11.07.2009 року.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Зарютін

03.12.20