Справа № 629/3091/19
Провадження 2/629/58/20
У Х В А Л А

11 березня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області в особі ОСОБА_2 про визнання недійсним акту на списання бланку трудової книжки та зобов`язання вчинити певні дії щодо складання належного акту на зіпсований під час заповнення бланку трудової книжки, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до Комунального закладу охорони здоров`я «Лозівське територіальне медичне об`єднання» в особі директора Жовтого Івана Юрійовича про визнання недійсним акту на списання бланку трудової книжки та зобов`язання вчинити певні дії щодо складання належного акту на зіпсований під час заповнення бланку трудової книжки, посилаючись на те, що вона працювала в КЗОЗ «Лозівська ЦРЛ» з 05.08.1996 року по 21.01.2013 року і була звільнена КЗОЗ «Лозівська ЦРЛ». Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області у справі 629/475/15-ц зобов`язано головного лікаря КЗОЗ «Лозівська ЦРЛ» видати належний дублікат трудової книжки, однак дублікат був заповнений КЗОЗ «Лозівське ТМО» де вони не працювала і не була звільнена, а також записи в трудовій книжці були заповнені невірно, тому вона звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом про зобов`язання вчинити певні дії. 14 березня 2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області було ухвалено рішення, яким було зобов`язано директора КЗОЗ «Лозівське ТМО» Жовтого І.Ю. на зіпсований під час заповнення бланк трудової книжки серії НОМЕР_1 (дублікат трудової книжки) скласти акт, відповідно до п. 7.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 року № 58. На виконання рішення відповідачем був складений акт від 20.03.2019 року, але він складений в порушення вимог п. 7.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 року № 58, оскільки в ньому не зазначені всі причини псування бланку трудової книжки серії АО № НОМЕР_2 (дублікату трудової книжки). В зв`язку з чим просить визнати недійсним акт КЗОЗ «Лозівське ТМО» від 20.03.2019 року на списання бланку трудової книжки серії АО № НОМЕР_2 (дублікату трудової книжки), затверджений директором КЗОЗ «Лозівське ТМО», зобов`язав відповідача на зіпсований під час заповнення бланк трудової книжки серії АО № НОМЕР_2 (дублікату трудової книжки) скласти акт, в якому чітко зазначити: причини псування неправильне формулювання причин звільнення, невірне зазначення наказу про присвоєння першої кваліфікаційної категорії в 2006 році та неправильне зазначення дати дії першої кваліфікаційної категорії, невірно зазначене підприємство; датою знищення бланку трудової книжки серії НОМЕР_3 (дублікату трудової книжки) 20.03.2019 року.

14 лютого 2020 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила визнати недійсним акт КЗОЗ «Лозівське ТМО» від 20.03.2019 року на списання бланку трудової книжки серії АО № НОМЕР_2 (дублікату трудової книжки), затверджений директором КЗОЗ «Лозівське ТМО», зобов`язав відповідача на зіпсований під час заповнення бланк трудової книжки серії АО № НОМЕР_2 (дублікату трудової книжки) скласти акт, в якому чітко зазначити: причини псування неправильне формулювання причин звільнення, невірне зазначення наказу про присвоєння першої кваліфікаційної категорії в 2006 році та неправильне зазначення дати дії першої кваліфікаційної категорії, невірно зазначене підприємство; датою знищення бланку трудової книжки серії АО НОМЕР_2 (дублікату трудової книжки) 20.03.2019 року. Крім цього просила судові витрати покласти на відповідача у справі.

26.02.2020 року до суду надійшла уточнена заява позивача про витребування доказів, в якій просила витребувати у відповідача оригінал акту від 20.03.2019 року на списання бланку трудової книжки серії АО НОМЕР_4 та оригінал дублікату трудової книжки серії НОМЕР_5 на ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні, а також належним чином завірені їх копії для залучення до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання з`явилася, але в зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача надала суду заяву про розгляд її клопотання про витребування доказів та вручення відповідача уточненої позовної заяви за її відсутності, на задоволенні даних клопотань наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив провести розгляд справи за відсутності відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, заявлене уточнене клопотання позивача про витребування доказів таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено, який доказ витребується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Задоволення клопотання про витребування судом доказів є можливим за умови, якщо особа, яка його заявляє, доведе, що є складнощі в їх отриманні, підстави, за яких заявник вважає, що докази знаходяться в іншої особи, належність доказів та допустимість засобів доказування.

З метою об`єктивного вирішення спору у контексті з правовими приписами ст.ст. 10, 213 ЦПК України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви позивача про витребування доказів, оскільки достовірно встановлено, що без вищевказаної інформації неможливо провести розгляд справи, а позивач не має можливості надати вищевказані докази по справі в зв`язку з тим, що дана інформація може бути отримана у відповідності до вимог Закону України «Про інформацію» тільки на вимогу суду або правоохоронних органів.

Керуючись ст.ст. 84, 259, 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Задовольнити уточнене клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області надати суду оригінал акту від 20.03.2019 року на списання бланку трудової книжки серії НОМЕР_1 та оригінал дублікату трудової книжки серії НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_1 для огляду їх в судовому засіданні.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області надати суду належним чином завірені копії акту від 20.03.2019 року на списання бланку трудової книжки серії НОМЕР_1 та дублікату трудової книжки серії НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_1 - для залучення до матеріалів справи.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7-9 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України за невиконання ухвали з відповідальної особи може бути стягнуто штраф в дохід державного бюджету у сумі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Попередити посадових осіб, що несвоєчасне виконання цієї ухвали чи залишення її без виконання тягне кримінальну відповідальність, передбачену ст. 382 КК України за невиконання рішень, ухвал, постанов суду.

Справа призначена до розгляду в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області на 31 березня 2020 року на 11-00 годину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.А. Смірнова