Провадження № 2/638/1230/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.02.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Штих Т.В.

за участю секретаря Дзюба Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення щомісячної адресної допомоги, -

встановив:

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь надміру нарахованих грошових коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 10 503,91 грн.; а також стягнути суму судового збору в розмірі 1921,00 грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18 грудня 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення в Харківському районі із заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. 18.12.2014 р. ОСОБА_1 взято на облік, про що видано довідку № .

18.12.2014 р. ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою до уповноваженого банку та надала пакет документів, необхідних для призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам за місцем фактичного проживання.

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення в Харківському районі від 22.12.2014 р. ОСОБА_1 призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 18.12.2014 р. по 17.02.2015 р. в розмірі 442,00 грн., з 18.02.2015 р. по 17.04.2015 р. в розмірі 221,00 грн.

Тобто, оскільки ОСОБА_1 на момент подання заяви про призначення допомоги і протягом 2-х наступних місяців не працевлаштувалася, розмір допомоги з 18.02.2015 р. по 17.04.2015 р. було зменшено на 50 відсотків та встановлено в розмірі 221,00 грн., та на наступні періоди з 18.04.2015 року виплати припинені.

Якщо виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам була припинено на підставі п. 7 Порядку, поновлення виплат не передбачено.

Оскільки ОСОБА_1 змінила місце фактичного проживання з Харківського району Харківської області до Шевченківського району м. Харкова (на той час - Дзержинського району м. Харкова) 27.11.2015 р. ОСОБА_1 подано заяву до УПСЗНА Дзержинського району м. Харкова для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В заяві ОСОБА_1 зазначила, що раніше соціальну допомогу ніде не отримувала.

07.12.2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Дзержинського району м. Харкова винесено рішення про призначення ОСОБА_1 допомоги переміщеним особам з 27.11.2015 по 20.05.2016 в розмірі 442 грн.

На підставі заяв ОСОБА_1 від 24.05.2016 р., від 24.11.2016 р., від 14.06.2017 р. виплата допомоги переміщеним особам на проживання продовжувалася з 24.05.2016 по 23.11.2016 (рішення Управління від 01.06.2016 р. та від 02.09.2016 р.), з 24.11.2016 р. по 23.05.2017 р. (рішення Управління від 19.12.2016 р.), з 14.06.2017 р. по 13.12.2017 р. (рішення Управління від 19.07.2017 р.) в розмірі 442,00 грн. щомісячно.

При проведенні перевірки правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам було встановлено, що ОСОБА_2 вказала у заяві для призначення щомісячної адресної допомоги від 27.11.2015 р. недостовірні відомості, а саме, що вона раніше зазначену допомогу не оформлювала.

В результаті ОСОБА_1 неправомірно було призначено та виплачено щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, оскільки виплата даної допомоги була припинена з 18.04.2015 р. Управліням праці та соціального захисту населення Харківського району на підставі п. 7 Порядку.

В зв`язку з цим Розпорядженням УПСЗНА Шевченківського району ХМР від 12.01.2018 р. виплата допомоги була припинена з 27.11.2015 р.

Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат переплата за періоди з 27.11.2015 по 20.05.2015, з 24.05.2016 р. по 23.05.2017 р., з 24.05.2016 по 22.05.2017 р., з 14.06.17 по 13.12.17 складає 10503, 91 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

Суд, перевіривши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 грудня 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення в Харківському районі із заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. 18.12.2014 р. ОСОБА_1 взято на облік, про що видано довідку № .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно до ст.4 цього ж Закону, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені у частині 1 цього Закону на момент їх виникнення.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (надалі Порядок).

Суд вважає, що до даних правовідносин необхідно застосовувати положення Порядку в редакції, чинній на момент призначення та виплати грошової допомоги відповідачу (в редакції від 18 грудня 2015 року).

Відповідно до Порядку внутрішньо переміщені особи мають право на щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно п.3 цього Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачуються одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2400 гривень.

Відповідно до п.5 цього Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. У заяві зазначаються відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, у тому числі про наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно п.3-1 Постанови КМУ від 01.10.2014 №505 визначено публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» уповноваженим банком, який відкриває та обслуговує поточні рахунки, на які зараховується грошова допомога, а також який приймає документи, необхідні для призначення грошової допомоги у разі відкриття поточного рахунка (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо виплата грошової допомоги раніше не здійснювалась через установи уповноваженого банку).

18.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою до уповноваженого банку, та надала пакет документів, необхідних для призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам. У зазначеній заяві також вказала, що у разі виникнення обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги, зобов`язується інформувати Управління у триденний строк про такі обставини.

На підставі рішення Управління праці та соціального захисту населення в Харківському районі від 22.12.2014 р. ОСОБА_1 призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 18.12.2014 р. по 17.02.2015 р. в розмірі 442,00 грн., з 18.02.2015 р. по 17.04.2015 р. в розмірі 221,00 грн.

Оскільки ОСОБА_1 на момент подання заяви про призначення допомоги і протягом 2-х наступних місяців не працевлаштувалася, розмір допомоги з 18.02.2015 р. по 17.04.2015 р. було зменшено на 50 відсотків та встановлено в розмірі 221,00 грн., та на наступні періоди з 18.04.2015 року виплати припинені.

В подальшому ОСОБА_1 змінила місце фактичного проживання з Харківського району Харківської області до Шевченківського району м. Харкова (на той час - Дзержинського району м. Харкова) 27.11.2015 р. ОСОБА_1 подано заяву до УПСЗНА Дзержинського району м. Харкова для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В заяві ОСОБА_1 зазначила, що раніше соціальну допомогу ніде не отримувала.

07.12.2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Дзержинського району м. Харкова винесено рішення про призначення ОСОБА_1 допомоги переміщеним особам з 27.11.2015 по 20.05.2016 в розмірі 442 грн..

На підставі заяв ОСОБА_1 від 24.05.2016 р., від 24.11.2016 р., від 14.06.2017 р. виплата допомоги переміщеним особам на проживання продовжувалася з 24.05.2016 по 23.11.2016 (рішення Управління від 01.06.2016 р. та від 02.09.2016 р.), з 24.11.2016 р. по 23.05.2017 р. (рішення Управління від 19.12.2016 р.), з 14.06.2017 р. по 13.12.2017 р. (рішення Управління від 19.07.2017 р.) в розмірі 442,00 грн. щомісячно.

При проведенні перевірки правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам було встановлено, що ОСОБА_2 вказала у заяві для призначення щомісячної адресної допомоги від 27.11.2015 р. недостовірні відомості, а саме, що вона раніше зазначену допомогу не оформлювала.

В результаті ОСОБА_1 неправомірно було призначено та виплачено щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, оскільки виплата даної допомоги була припинена з 18.04.2015 р. Управліням праці та соціального захисту населення Харківського району на підставі п. 7 Порядку.

В зв`язку з цим Розпорядженням УПСЗНА Шевченківського району ХМР від 12.01.2018 р. виплата допомоги була припинена з 27.11.2015 р.

Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат переплата за періоди з 27.11.2015 по 20.05.2015, з 24.05.2016 р. по 23.05.2017 р., з 24.05.2016 по 22.05.2017 р., з 14.06.17 по 13.12.17 складає 10503, 91 грн.

ОСОБА_1 13.02.2018, 19.04.2018, 08.10.2018, 12.03.19 направлені повідомлення про необхідність повернення надмір отриманої допомоги.

Відповідно до п.11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

На час звернення позивача із позовною заявою, ОСОБА_1 суму надмір отриманих коштів у добровільному порядку не повернула, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутись до суду із позовом.

За вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст.76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення надміру нарахованих грошових коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з ОСОБА_1 на користь УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР підлягають стягненню у розмірі 10 503,91 грн.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1921,00 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 81, 141, 259, 263-265, ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення щомісячної адресної допомоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області 09.03.2006, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (адреса: 61166, м. Харків, пр. Науки, 17-а, Банк: ДКСУ в м. Київ, р/р 2876 , МФО банку 820172, ) надміру нарахованих грошових коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 10 503 (десять тисяч п`ятсот три) грн. 91 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області 09.03.2006, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (адреса: 61166, м. Харків, пр. Науки, 17-а, Банк: ГУ ДКСУ у Харківській обл., р/р НОМЕР_4 , МФО банку 851011, ) сплачений судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Повний текст рішення виготовлений 10.03.2020.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: суддя Т.В. Штих.