КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/9621/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3204/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування постанови про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 10 червня 2019 року,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року, постановлену під головуванням судді Луценко О.М.,-

встановила:

У липні 2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із названою скаргою.

Просила скасувати постанову про перевірку виконавчого провадження № 25446930 від 10 червня 2019 року заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції України Чепурного В.М.; зобов`язати Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва скласти довідку-розрахунок заборгованості по аліментах згідно рішення Оболонського районного суду від 24 липня 2000 року за період з 14 липня 2000 року по 24 квітня 2014 року.

Скарга обґрунтована тим, що у постанові про перевірку виконавчого провадження від 10 червня 2019 року виявлено недостовірну інформацію, яка не відповідає фактичним обставинам справи, що свідчить про неповноту перевірки матеріалів виконавчого провадження. Посадові особи Оболонського РВ ДВС порушили Закон України «Про виконавче провадження», не вжили всіх необхідних заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і у повному обсязі виконання виконавчого провадження. Під час перевірки не було досліджено всіх обставин справи. Начальник Управління не звернув увагу на той факт, що у довідці-розрахунку заборгованості по аліментах від 03 березня 2017 року відсутні аліменти від доходів боржника, які він приховав від податкових органів, та аліменти від доходів за сумісництвом. Постанова про перевірку виконавчого провадження не містить аргументованих висновків щодо доводів стягувача про визнання державним виконавцем Фещенко І.І. загальної суми заборгованості по аліментах за весь період їх стягнення згідно рішення суду з урахуванням всіх видів доходів, та висновків про скасування постанови начальника Оболонського РВ ДВС м. Києва від 22 квітня 2019 року як незаконної та необґрунтованої.

УхвалоюОболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду тазадовольнити скаргу в повному обсязі, та визнати дії державного виконавця Фещенко І.І. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 25446930 протиправними.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами, який підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що в Оболонському районному відділі ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист № 2-2858/2000 від 24 липня 2000 року виданий Мінським (Оболонським) районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14 липня 2000 року до її повноліття, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

18 червня 2018 року головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Фещенко І.І. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Постановою заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М. від 10 червня 2019 року про перевірку матеріалів виконавчого провадження дії державного виконавця Оболонського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Чорного В.В. при виконанні виконавчого провадження № 25446930 визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст. ст. 11 ,74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999), дії в.о. начальника Оболонського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Манасерян А.А. визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 7 Розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, дії державного виконавця Оболонського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Фещенко І.І. визнано такими, що вчинені у відповідності до вимог п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Обґрунтовуючи подану скаргу, представник ОСОБА_1 зазначила, що постанова про проведення перевірки прийнята без належного обґрунтування, у постанові наявні численні помилки, що свідчить про неповноту перевірки виконання виконавчого провадження. Під час перевірки не було досліджено всіх обставин справи. Начальник Управління не звернув увагу на те, що довідка-розрахунок заборгованості від 03 березня 2017 року, на підставі якої винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, нарахована тільки за підприємницьку діяльність за період з 14 липня 2000 року по 31 грудня 2004 року, в довідці відсутні аліменти від прихованих доходів боржника від ДПІ в сумі 372 903 грн 63 коп. та аліменти від доходів за сумісництвом.

Крім того скаржник зазначає, що державним виконавцем не визначена загальна сума заборгованості та не складена остаточна довідка-розрахунок заборгованості по аліментам за період з 14 липня 2000 року по 24 квітня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з положеннями ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження передбачений Розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Відповідно до положень п. 1 Розділу XIIІнструкції з організації примусового виконання рішень перевірити законність виконавчого провадження мають право зокрема начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Згідно п. 7 Розділу XIIІнструкції з організації примусового виконання рішень про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються:

підстави перевірки виконавчого провадження;

строки проведення перевірки;

у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону;

у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови;

строк виконання постанови;

коло осіб, яким надсилаються копії постанови;

інша необхідна інформація.

Якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, п`ятому та шостому пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).

У разі якщо під час перевірки виконавчого провадження виявлено порушення вимог Закону, посадова особа, зазначена в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, в резолютивній частині постанови доручає начальнику органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, провести дії, передбачені абзацами другим і третім частини третьої статті 74 Закону.

Вбачається, що постановою начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М. від 10 червня 2019 року при проведенні перевірки виконавчого провадження у діях державного виконавця Чорного В.В. виявлені порушення, зокрема зазначено, що виконавцем не вжито всіх заходів примусового виконання рішення, спрямованих на повне фактичне виконання рішення, перевірка майнового стану боржника не здійснювалася вчасно, не обчислювався розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця; при проведенні перевірки виконавчого провадження у діях в.о. начальника відділу Манасерян А.А. також виявлені порушення: в постанові про перевірку матеріалів виконавчого провадження № 25446930 немає аргументованих відповідей та висновків на доводи ОСОБА_1 щодо визнання державним виконавцем Фещенко І.І. загальної суми заборгованості, зазначення проведених виконавчих дій або мотивованої відмови в їх проведенні, оцінки їх відповідності вимогам законодавства з посилання на відповідну норму Закону, а тому постанова не може бути визнана обґрунтованою та свідчить про неповноту перевірки виконавчого провадження № 25446930.

У постанові начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М. від 10 червня 2019 року зазначено, що 22 квітня 2019 року начальником Відділу Слободчиком Д.Г. проведено перевірку матеріалів виконавчого провадження № 25446930 та винесено постанову, якою дії державного виконавця Фещенка І.І. визнано такими, що вчинені у відповідності до вимог п. 9 ч. 1 ст. 39, ч. 2 ст. 39 Закону.

Крім того, перевіркою матеріалів виконавчого провадження встановлено, що державними виконавцями неодноразово вживались заходи щодо направлення запитів про розмір отриманих доходів боржника до територіальних органів Державної фіскальної служби України. Перевіркою виконавчого провадження встановлено, що державним виконавцем сума заборгованості з аліментів нарахована згідно отриманих доходів боржника за час здійснення підприємницької діяльності, а у подальшому по середньому заробітку для відповідної місцевості.

Колегія суддів вважає, що постанова від 10 червня 2019 року винесена із дотриманням вимог передбачених п. 7 Розділу XIIІнструкції з організації примусового виконання рішень та у відповідності до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню зокрема у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що скаржником не оскаржувалась до суду постанова про закінчення виконавчого провадження.

Зазначена постанова набрала законної сили і є чинною.

За таких обставин, враховуючи межі доводів даної скарги, відсутні підстави вважати, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена неправомірно, а державний виконавець при її винесенні не врахував усі доходи боржника при визначенні заборгованості по аліментам.

В свою чергу є необґрунтованою вимога скаржника про зобов`язання скласти нову довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, оскільки виконавче провадження закінчено, і державний виконавець не має повноважень вчиняти виконавчі дії поза його межами.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки такі вимоги не були предметом поданої скарги.

Доводи апеляційної скарги про те, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 18 червня 2018 року державним виконавцем Фещенко І.І. не була складена довідка-розрахунок заборгованості по аліментам за весь період їх стягнення згідно рішення суду, та яка необхідна для нарахування пені за прострочення сплати аліментів, колегія суддів не приймає, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження винесена у зв`язку з повним погашенням заборгованості по аліментам.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, ухвала суду від 21 листопада 2019 року постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування постанови про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 10 червня 2019 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

О.Ф. Лапчевська