Справа № 541/2846/19
Провадження №2/541/334/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 квітня 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на сина, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на сина, що продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач є його батьком. Після закінчення школи він вступив на перший курс до Харківського національного медичного університету за спеціальністю «Медицина» на денну форму навчання за рівнем «Магістр». Форма навчання - держзамовлення. Після розірвання шлюбу батьків 15.11.2006 він залишився проживати із матір`ю ОСОБА_3 . До досягнення ним повноліття з батька стягувалися на його утримання аліменти.

У зв`язку із навчанням виникають додаткові витрати на підручники та канцтовари необхідні для навчання, продукти харчування, купівлю одягу та взуття, предмети особистої гігієни, витрати на проїзд. Навчання на денній формі не дає можливості працевлаштуватися. Стипендію він не отримує, відтак не має можливості матеріально себе забезпечувати і потребує допомоги батьків.

Батько має задовільний стан здоров`я, отримує заробітну плату, а отже може надавати йому утримання на період навчання. Просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.12.2019 до закінчення ним навчання, але не більш, ніж до досягнення 23 років.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с.61).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Дубинка Ю.С. пояснила, що відповідачем позов визнається частково Він згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує в розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з січня 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (досягнення позивачем 23 років).

Відповідач має ще одного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його дружина ОСОБА_5 отримує маленьку заробітну плату, а тому перебуває на утриманні відповідача. Також сім`я відповідача сплачує великі рахунки за житлово-комунальні послуги, особливо у зимовий період. Відтак, він не має змоги надавати допомогу сину, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від доходу.

Згідно відповіді проректора з науково-педагогічної роботи Харківського національного медичного університету студенти забезпечені навчальною літературою, ХНМУ має бібліотеку. Студенти університету забезпечені гуртожитком. Зазначив, що позивач не витрачає кошти на навчання, оскільки навчається на держзамовленні. Витрат на проїзд та харчування вистачить в розмірі 1/6 частині від його заробітку, що складатиме 1707,94 грн, що на 69,94 грн. більше за встановлений прожитковий мінімум для непрацездатних осіб. Крім того, обов`язок щодо утримання повнолітнього сина на період навчання покладений законом на обох батьків. Таким чином такий обов`язок покладається і на матір позивача.

На даний час рівень доходів відповідача не пропорційний рівню витрат на малолітнього сина, дружину, себе та житлово-комунальні послуги і не дозволяє йому сплачувати аліменти на повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини.

26 грудня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 15).

30.01.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позов частково, в розмірі 1/6 частини (а.с. 24-30). Відповідач отримав позовну заяву з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження 03.01.2020, а відзив направив 28.01.2020. Про що свідчить рекомендоване повідомлення (а.с. 19) та штамп на поштовому конверті (а.с.60). Відтак відповідач пропустив 15 денний строк для подання відзиву і не зазначив поважні причини його пропуску. На підставі ч.2 ст. 191 ЦПК України суд вирішує спір за наявними матеріалами в справі.

07 лютого 2020 року ухвалою суду клопотання представника відповідача задоволено, постановлено проводити судове засідання в режимі відеоконференції (а.с.64-65).

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Дубинка Ю.С., показання свідка, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2).

Позивач навчається на першому курсі в 4 групі І медичного факультету Харківського національного медичного університету за рівнем «Магістр», за спеціальністю «Медицина», на денній формі навчання, термін навчання становить 6 років, форма фінансування навчання держзамовлення (а.с 4).

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, проживанням, проїздом, оскільки навчається на денній формі навчання і не працює, немає самостійного доходу.

Відповідач вказав на неспроможність сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання свого повнолітнього сина ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він уклав шлюб 01.09.2007 із ОСОБА_5 . Від шлюбу у нього народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться на його утриманні (а.с. 47, 48).

ОСОБА_2 працює у Головному управлінні Національної поліції в Полтавській області на посаді старшого інспектора-чергового тобто має задовільний стан здоров`я та отримує заробітну плату (а.с. 43-46).

Дружина відповідача - ОСОБА_5 працює в управлінні освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, школі №16 на посаді вчителя закладу загальної середньої освіти та отримує заробітну плату (а.с.50).

Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, обов`язок по утриманню повнолітнього сина в період його навчання не може бути покладений виключно на матір дитини ОСОБА_3 .

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

Також судом враховується та обставина, що позивач, як повнолітня особа, повинен та може вживати заходи для свого власного забезпечення.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, працює та отримує заробітну плату, тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Окрім того, відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітнього сина, який продовжує навчання, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі.

При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог в частині розміру аліментів 1/4 частини, яку останній просить стягнути з відповідача щомісячно. Оскільки, в супереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на утримання повнолітнього сина саме в такому розмірі.

При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України. Стан здоров`я сторін, матеріальне становище відповідача, перебування на його утриманні малолітнього сина. Також суд враховує необхідність придбання позивачем продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, ту обставину, що син, як повнолітня особа, повинен і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення. Тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача - 1/6 частину від усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 68% то розмір судового збору становить 522,51 грн (768,40х68/100).

Керуючись ст.ст.12,81,89,141,263-265,354 ЦПК України, ст.ст. 199, 200 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на період його навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 грудня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави 522 (п`ятсот двадцять дві) гривні 51 копійку судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко