КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/3759/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Коцюрби О.П., Нежури В.А., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року в частині передачі справи на розгляд до іншого суду у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В :

09 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із названою заявою, де просила, зокрема, видати обмежувальний припис у виді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 на строк 6 місяців.

Разом з тим, 21 грудня 2019 року в судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала клопотання про повернення заяви про видачу обмежувального припису, де просила визнати зловживання процесуальними правами дії ОСОБА_2 , які полягають у зверненні до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_1 та повернути вказану заяву ОСОБА_2 .

На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що вказана заява має бути подана за місцем проживання, однак заявник проживає на території Королівства Іспанії.

Разом з тим, в поданій заяві ОСОБА_2 зазначила, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але не надала докази, які б це підтвердили.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про повернення заяви про видачу обмежувального припису задоволено частково.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису передано на розгляд Білозерському районному суду Херсонської області.

В іншій частині клопотання відмовлено.

На обґрунтування постановленої ухвали щодо передачі справи іншому місцевому суду зазначено, що зі змісту поданої заяви та копії паспорту заявника вбачається, що ОСОБА_2 фактично проживає на території Іспанії.

Водночас, її місце проживання зареєстровано по АДРЕСА_2 .

Ці обставини свідчать про те, що цивільна справа підсудна не Бориспільському міськрайонному суду, а Білозерському районному суду Херсонської області.

Розгляд заяви та ухвалення судового рішення буде перевищенням Бориспільським міськрайонним судом повноважень, визначених ЦПК України, та прямим порушенням права заінтересованої особи на справедливий суд, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення законності та запобігання порушення вказаного права належить передати цивільну справу на розгляд Білозерському районному суду Херсонської області.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року скасувати та ухвалите нове судове рішення, яким визнати зловживання процесуальними правами ОСОБА_2 , які полягають у зверненні до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 , повернути подану заяву заявнику.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо визнання зловживанням процесуальним правом дій ОСОБА_2 з приводу подачі заяви про видачу обмежувального припису та її повернення визнано не прийнятою та повернуто апелянту.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року в частині передачі справи на розгляд до іншого суду.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання ( перебування ) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 09 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із названою заявою, де просила, зокрема, видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 на строк 6 місяців ( а.с. 1-4 ).

Разом з тим, з поданої заяви вбачається, що ОСОБА_2 зазначила місце останньої реєстрації ( перебування ) АДРЕСА_1 ( там же ).

Зазначена адреса територіально підсудна Бориспільському міськрайонному суду Київської області.

Таким чином, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув і, як наслідок, помилково прийшов до висновку про необхідність передачі справи на розгляд до Білозерському районному суду Херсонської області, оскільки, заявник, відповідно до ст. 350-1 ЦПК України, з точки зору суду другої інстанції, має право подавати зазначену заяву, зокрема, за її зазначеним місцем перебування.

Тим паче, що подана заява має бути розглянута не пізніше 72 годин після надходження заяви на підставі ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України та необхідності дотримання прав та інтересів ОСОБА_2 згідно положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

А тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, з точки зору суду другої інстанції, підтвердились при її розгляді.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена із названими порушеннями, а тому, відповідно до положень ст.ст. 350-1, 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Щодо вимог апелянта про визнання зловживанням процесуальними правами ОСОБА_2 , які полягають у зверненні до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 , повернення поданої заяви заявнику, то вони апеляційним судом не розглядаються, оскільки, відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року апеляційна скарга в цій частині була повернута адресату.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 263, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року в частині передачі справи на розгляд до іншого суду у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.П. Коцюрба

В.А. Нежура