Провадження №2-о/193/60/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

27 листопада 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шумської О.В.

при секретарі Мельниковій Т.О.

розглянувши в судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданим 10 травня 1952 року Селецькою сільською радою Сегозірського рай/ бюро ЗАГС Карело - Фінської РСР покійний чоловік російською мовою записаний як " ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ". 28 грудня 1974 року між позивачем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 виданим та складеним російською мовою вказаним органом реєстрації. Після укладання шлюбу їм з чоловіком були присвоєні прізвища на російській мові: чоловікові - ОСОБА_3 , позивачу - ОСОБА_3 .

В подальшому, під час обміну паспортів радянського зразка на паспорти громадянина України 24 грудня 1996 року в Софіївському РВ УМВС України в Дніпропетровській області позивач та її чоловік отримали паспорти громадян України, які оформлені українською мовою, в яких їх спільне прізвище було зазначено українською мовою у чоловіка, як ОСОБА_3 з апострофом, а у заявниці, як ОСОБА_3 без апострофа.

Оскільки в той період такі помилки у перекладах прізвищ з російської на українську при обміні радянських паспортів на паспорти громадян України мали масовий характер та будь-яких проблем правового характеру у зв`язку із такою помилковою не виникало, тому заявниця з чоловіком не звертались з приводу виправлення такої помилки.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син - ОСОБА_2 , актовий запис № 3, в свідоцтві про народження якого НОМЕР_3 виданим 4 лютого 1977 року Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області його повне ім`я російською мовою записано як ОСОБА_2 , батьком зазначено - ОСОБА_3 .

Також за життя чоловік 09 грудня 2004 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ДП № 102345 площею 9,800 га; 14 січня 2010 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 серії НОМЕР_4 , а також в травні 2012 року оформив трудову пенсію та отримав пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 . В усіх зазначених документах прізвище чоловіка було зазначено українською мовою, як ОСОБА_3, з апострофом.

Після смерті чоловіка, на початку жовтня 2020 року заявниця звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем свого проживання з приводу можливості оформлення пенсії по втраті годувальника, де їй пояснили, що із-за розбіжностей в прізвищі ОСОБА_3 , ОСОБА_3 у наданих нею документах (свідоцтві про одруження, свідоцтві про смерть чоловіка та в її паспорті громадянина України) заявниця не може належним чином підтвердити, що була дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Не підтвердження факту родинних відносин позбавляє заявницю можливості не тільки на отримання пенсії по втраті годувальника, але і отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Заявник в судове засідання не з"явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без його участі. Просила задовольнити з підстав викладених в заяві.

Заінтересована особа в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив задовольнити з підстав викладених в заяві.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 22 вересня 2020 року виданим Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)(а.с.12).

Відповідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданим 10 травня 1952 року Селецькою сільською радою Сегозірського рай/ бюро ЗАГС Карело - Фінської РСР чоловік російською мовою записаний як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

28 грудня 1974 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 виданим та складеним російською мовою вказаним органом реєстрації. Після укладання шлюбу їм були присвоєні прізвища на російській мові: йому - ОСОБА_3 , заявниці - ОСОБА_3 (а.с.14).

В подальшому, під час обміну паспортів радянського зразка на паспорти громадянина України 24 грудня 1996 року в Софіївському РВ УМВС України в Дніпропетровській області заявниця з чоловіком отримали паспорти громадян України, які оформлені українською мовою, в яких їх спільне прізвище було зазначено українською мовою у чоловіка, як ОСОБА_3 з апострофом, а у заявниці вказано , як ОСОБА_3 без апострофа.

Оскільки в той період такі помилки у перекладах прізвищ з російської на українську при обміні радянських паспортів на паспорти громадян України мали масовий характер та будь-яких проблем правового характеру у зв`язку із такою помилковою не виникало, тому вони з чоловіком не звертались з приводу виправлення такої помилки.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у заявниці з чоловіком народився син - ОСОБА_2 , актовий запис № 3, в свідоцтві про народження якого НОМЕР_7 виданим 4 лютого 1977 року Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області його повне ім`я російською мовою записано як ОСОБА_2 , батьком зазначено - ОСОБА_3 (а.с.6).

За життя чоловік 09 грудня 2004 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ДП № 102345 площею 9,800 га; 14 січня 2010 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 серії НОМЕР_4 , а також в травні 2012 року оформив трудову пенсію та отримав пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 . В усіх зазначених документах прізвище чоловіка було зазначено українською мовою, як ОСОБА_3, з апострофом.

Після смерті чоловіка, на початку жовтня 2020 року заявниця звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем свого проживання з приводу можливості оформлення пенсії по втраті годувальника, де їй пояснили, що із-за розбіжностей в прізвищі ОСОБА_3 , ОСОБА_3 у наданих нею документах (свідоцтві про одруження, свідоцтві про смерть чоловіка та в її паспорті громадянина України) заявниця не може належним чином підтвердити, що була дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Не підтвердження факту родинних відносин позбавляє заявницю можливості не тільки на отримання пенсії по втраті годувальника, але і отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Факт родинних відносин між заявницею та її чоловіком ОСОБА_3 підтверджується: паспортом на імя заявниці НОМЕР_8 виданим 24.12.1996 року Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області; свідоцтвом про укладення шлюбу між заявницею та чоловіком НОМЕР_2 виданим 28 грудня 1974 року Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області в яких призвище російською мовою вказано як ОСОБА_3 , ОСОБА_3 ; свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданим 10 травня 1952 року Селецькою сільською радою Сегозірського рай/ бюро ЗАГС Карело - Фінської РСР в якому чоловік російською мовою записаний як ОСОБА_3 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Матеріалами справи доведено факт родинних відносин ОСОБА_1 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що заява обгрунтована, підтверджена поданими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с. Отруб Софіївського району Дніпропетровської області є дружиною ОСОБА_3 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 видане 28 грудня 1974 року Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Шумська