Справа № 450/2732/19 Провадження № 2/450/456/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"27" листопада 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Дублянської міської ради про предмет спору: позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 28.03.2018 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Сихівського районного суду м. Львова з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утриманнями сина. Однак відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не проявляє батьківської опіки та зацікавленості, щодо дитини, не цікавиться розвитком та здоров`ям сина. Всі питання щодо розвитку та виховання сина, його належного матеріального забезпечення вирішується позивачем самостійно, без участі та підтримання батька дитини. Н апідставі викладеного просила позбавити відповідача батьківських прав. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити, щодо постановлення судом заочного рішення не заперечили.

Позиція відповідача: у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак на адресу суду повернувся конверт.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

14.08.2019 року запит щодо доступу до персональних даних; 02.09.2019 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 02.10.2019 року ухвала про відкриття провадження; 03.12.2019 року заява третьої особи про розгляд справи у їх відсутності; 28.01.2020 року заява третьої особи про перенесення розгляду справи; 29.01.2020 року заява представника відповідача про відкладення розгляду справи; 30.01.2020 року ухвала підготовчого судового засідання; 03.03.2020 року клопотання відповідача про відкладення розгляду справи;03.03.2020 року клопотання третьої особи про розгляд справи у відсутності їх представника; 06.03.2020 року клопотання представника позивача про витребування документів та виклик свідків; 06.03.2020 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду; 17.03.2020 року клопотання відповідача про відкладення розгляду справи; 06.04.2020 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 19.05.2020 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що з 15 липня 2007 року по 10 листопада 2010 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

11 листопада 2010 року їх шлюб розірвано, що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Сихівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, відповідний актовий запис №323, Серія НОМЕР_1 .

Згідно рішення Сихівського районного суду м. Львова з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина.

Судом встановлено, що відповідач проживає окремо від дитини, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере жодної участі у вихованні дитини. Не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, не проводить час з дитиною. Позивачка неодноразово була змушена звертатись в суд з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у виїзді за кордон.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із наступними змінами та доповненнями) зазначив наступне: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно листа виконавчого комітету Дублянської міської ради встановлено, що ОСОБА_3 визнає, що участі у вихованні сина не бере, оскільки колишня дружина постійно чинить перешкоди у спілкуванні з сином. Відповідач ОСОБА_3 на засідання комісії у справах дітей не з`явився, а тому комісія немає можливості об`єктивно надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .

Проте, судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з часу розірвання шлюбу та з часу винесення рішення про стягнення аліментів не звертався до органу опіки та піклування з метою встановлення часу для спілкування з сином та не звертався до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого показання, суду пояснили, що ОСОБА_3 участі в вихованні сина не бере, з дитиною не спілкується та батьківських обов`язків по вихованню сина не виконує.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , який був допитаний в присутності представника органу опіки та піклування, надав суду пояснення в яких вказав,що з батьком не спілкується, батько участі у його вихованні не бере, його життям не цікавиться. З часу розірвання шлюбу між батьками, батько його жодного разу не відвідував ні дома, ні в школі, до нього не телефонував, зі святами його не вітає, він спілкується тільки бабусею. Ним опікується теперішній чоловік мами, якого він називає батьком та який повністю здійснює по відношенню до нього батьківські обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач повністю ухилився від покладених на нього батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується із сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 164-165 СК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Дублянської міської ради про позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768, 40 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Дублянської міської ради, м. Дубляни, вул. Студентська, 5.

Повний текст судового рішення складено 30.11.2020 року.

СуддяД. А. Кукса