Справа № 544/566/19
Пров. № 2-з/544/10/2020
Ухвала

іменем України

11 грудня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідачів ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову,

встановив:

11.12.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову в рамках цивільної справи №544/566/19 за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про поділ в натурі прибудинкової земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони всім співвласникам вчинення дій: а саме проходу чи проїзду зі сторони провулку 2-го Робочого міста Пирятина Полтавської області.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю. Предметом спору по цій справі є усунення перешкод в користуванні приватною власністю, а саме квартири АДРЕСА_1 . Є підстави вважати, що користування проїздом біля вікон позивача призведе до виведення з ладу водопроводу та постійні "розваги" сусідів та їх гостей нанесуть шкоду нормальному розвитку їх дітей. У разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення.

У судовому засіданні позивач підтримав заяву та просив її задовольнити з тих підстав, що у сторін існує спір з приводу використання спірного проїзду, в зв`язку з чим постійно відбуваються сварки, до вирішення яких необхідно залучати органи поліції. Вважає, що забезпечення способу в такий спосіб дасть можливість уникнути конфліктних ситуацій.

Відповідачі та їх представник заперечували щодо задоволення заяви про забезпечення позову з тих підстав, що забезпечення позову в такий спосіб порушує права відповідачів та не є спів мірним із заявленими позивачами вимогами та фактично призведе до задоволення їх позовних вимог.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову.

Разом з тим позивач, заяву про забезпечення позову обґрунтував наявністю у провадженні суду іншого спору, предметом якого є усунення перешкод у користуванні приватною власністю, а не наявністю спору про поділ в натурі прибудинкової земельної ділянки. Останній не обґрунтував і не надав суду доказів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Дослідивши обставини справи, доводи викладені у заяві позивача, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в обраний заявником спосіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про поділ в натурі прибудинкової земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Сайко