Ухвала

Іменем України

15 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 335/13532/19

провадження № 61-6130ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Держзакупівлі.Онлайн», ОСОБА_2 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду Запорізької області від 08 січня 2020 року у складі судді Геєць Ю. В., постанову Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Дашковської А. В., Кримської О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Держзакупівлі.Онлайн» (далі - ТОВ «Держзакупівлі.Онлайн»), ОСОБА_2 про визнання недійсним договору №0002/19/5 про відступлення прав вимоги, договору про відступлення прав за договором іпотеки.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 просила суд заборонити суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним та приватним нотаріусам, у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на внесення змін до відомостей про нерухоме майно - квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,11 кв. м, житловою площею 29,91 кв. м, та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про заборону суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 січня 2020 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

У березні 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 січня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її заяву.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами проігноровано доказ на підтвердження ризику звернення стягнення на квартиру, яка є предметом спірного іпотечного договору, зокрема лист ТОВ «ФК Інвестохіллс Веста» про намір звернути стягнення на предмет іпотеки.

В касаційній скарзі заявник зазначає клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Додає копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 30 січня 2019 року про встановлення ОСОБА_1 першої групи інвалідності.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп.

Враховуючи, що відповідно до вищезазначених правових норм ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за законом, відсутня необхідність вирішення питання про звільнення її від сплати судового збору судом.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, установивши, що ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову у обраний нею спосіб призведе до утруднення чи неможливості виконання можливого майбутнього рішення суду у даній справі, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Крім того, апеляційним судом правильно зазначено, що будь-яких вимог майнового характеру щодо предмета іпотеки ОСОБА_1 у цій справі не заявлялось.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та власного тлумачення заявником норм цивільного процесуального закону України, що регулюють питання забезпечення позову та обставин необхідності вжиття заходів забезпечення позову, і не спростовують правильність висновків судів. Правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, постановленими з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Держзакупівлі.Онлайн», ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду Запорізької області від 08 січня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик