Справа № 598/2138/19
провадження № 2/598/173/2020
РІШЕННЯ

іменем України

"06" березня 2020 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду Левків А.І.

при секретарі Довбуш М.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 В.

представника третьої особи Дир Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до Базаринської сільської ради Збаразького району Тернопільської області про визнання права власності, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Збаразьке районне комунальне архітектурно-планувальне бюро Тернопільської області,-

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Базаринської сільської ради Збаразького району Тернопільської області про визнання права власності, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Збаразьке районне комунальне архітектурно-планувальне бюро Тернопільської області.

Зокрема, позивач просить визнати за ним право власності на гараж, що розташований по АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він самочинно побудував вищевказаний гараж. 15 липня 2019 року він уклав із Базаринською сільською радою Збаразького району Тернопільської області договір оренди землі для будівництва індивідуальних гаражів. Надалі, 22 липня 2019 року він звернувся до Збаразького районного комунального архітектурно-планувального бюро із заявою про розроблення технічної документації на будівництво вказаного гаража, однак йому було відмовлено. Технічним обстеженням гаража встановленого його відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації. Він позбавлений можливості самостійно узаконити самочинно побудований гараж, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою від 06 грудня 2019 року по даній справі відкрито провадження і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 10 лютого 2020 року підготовче провадження по даній справі закінчено і справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, а також додатково пояснив, що земельна ділянка на якій він збудував гараж виділялась йому ще раніше у 1990 році рішенням профспілкового комітету Збаразького цукрового заводу.

Представник відповідача Базаринської сільської ради Збаразького району Тернопільської області позов визнав.

Представник Збаразького районного комунального архітектурно-планувального бюро Тернопільської області в судовому засіданні позов визнав та вказав, що іншого шляху, чим визнання права власності за рішенням суду для узаконення гаража у позивача немає, оскільки вони не можуть виготовити робочий проект через відсутність історико-архітектурного плану м.Збараж.

Судом встановлено наступне.

Згідно договору оренди землі від 15 липня 2019 року укладеним між Базаринською сільською радою Збаразького району Тернопільської області та ОСОБА_1 , позивачу надана в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів площею 0,0075га, що розташована в АДРЕСА_1 (а.с.22).

Вказана земельна ділянка була виділена ОСОБА_1 ще у 1990 році рішенням профспілкого комітету Збаразького цукрового заводу, що підтверджується довідкою від 18.03.2003р.

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження гаража по АДРЕСА_1 від 19 листопада 2019 року встановлено його відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, категорія технічного стану І-стан нормальний. Будівництво проведене у відповідності з державними будівельними, архітектурними, санітарними, пожежними та екологічними нормами і правилами, які діяли на час будівництва (а.с.10-18).

Згідно довідки-характеристики виданої Збаразьким РБТІ 15 жовтня 2019 року № 396 вказаний гараж в бюро не зареєстрований (а.с.19).

У відповідях позивачу із Збаразького архітектурно-планувального бюро від 22 липня 2019 року № 1021 та від 28 листопада 2019 року № 1032 ОСОБА_1 повідомляється, що розроблення проектної документації на будівництво індивідуального гаража на даний час не можливе, оскільки виділена під гараж ділянка не є присадибною ділянкою та через відсутність в м.Збараж історико-архітектурного плану (а.с.20, 21).

Листом управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області Бартощуку А.В. відмовлено у внесені гаража до реєстру, оскільки інформація щодо цільового призначення земельної ділянки, яка зазначена у Декларації, не відповідає вимогам Порядку № 158, тобто відсутній документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідно до цільового призначення на якій розміщено гараж (а.с.51).

Згідно технічного паспорту, замовником якого є позивач, гараж, що розташований по АДРЕСА_1 складається основного гаража площею 42 кв.м., кладової площею 25,7 кв.м., підвалу площею 25,7 кв.м., оглядової ями площею 6,1 кв.м., загальна площа гаража становить 99,5 кв.м. (а.с.28-33).

Постановою управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області від 28 травня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КК України у виді штрафу 8500 грн. за те, що він без подання до управління ДАБІ у Тернопільській області повідомлення про початок будівельних робіт провів будівельні роботи з будівництва гаража. Штраф ним сплачено 03 червня 2019 року, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.7-9).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, який засвідчує його право власності.

Згідно з статтею 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

У пункті 9 вказаної Постанови зазначено, що за загальними правилами кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

На підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу.

Позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК України, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам.

Враховуючи наведене, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з метою захисту права власності позивача на самочинно збудований гараж, оскільки він звертався до відповідних органів і йому було відмовлено у реєстрації гаража, будівництво проведено з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм та земельну ділянку передано позивачу у користування вже під збудований гараж.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.4, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на гараж по АДРЕСА_1 , загальною площею 99,5 кв.м..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ А.І.Левків