Справа №242/3822/19
Провадження № 6/242/233/20
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2020 року м.Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., розглянувши у приміщенні Селидівського міського суду Донецької області матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа частково таким, що не підлягає примусовому виконанню,-

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Черкова В.Г. перебуває зазначена цивільна справа.

03.06.2020 року до Селидівського міського суду Донецької області надійшов лист від 21.05.2020 року №13-01-02/13-07-33/14329 "Щодо надання інформації" (копія додається), де слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, Медведєв К.І. повідомляє, що здійснює досудове розслідування у КП №0000951 від 20.05.2020 року за заявою ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, за фактом можливого винесення головою Селидівського міського суду Донецької області ОСОБА_3 завідомо неправосудного рішення в цивільних справах 242/3822/19 та 242/3831/19.

Враховуючи вищевикладене, за заявою ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27.12.2019 року у справі 242/3822/19 суддею Черковим В.Г. 05.06.2020 р. постанавлялася ухвала про самовідвід.

Згідно п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя, не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу)якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схваленого Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У відповідності до п.12 висновку №1(2001)Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Простандарти незалежності судових органіві незмінності суддів» від01.01.2001р.незалежність судової влади означає повну неупередженість з боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми,вільними від будь-яких зв`язків,прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою нетільки збоку сторіну конкретній справі,але із боку суспільства вцілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливлює в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Відповідно до п. 30 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.10.1982 р. у справі «П`єрсак проти Бельгії» зазначається «Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність, чи навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу… тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений».

Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обгрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Щонайменші сумніви щодо неупередженості судді є підставою для його виходу з процесу (справи «Де Куббер проти Бельгії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Білуха проти України» та інш.).

Аналіз зазначених положень дає підстави дійти висновку про те, що підставою для самовідводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді, а достатнім є лише припущення, що суддя в силу будь-яких обставин не може зберегти безсторонність.

Враховуючи вищезазначені обставини, з метою виключення сумніву у неупередженості судді при розгляді даного кримінального провадження та недопущення порушення гарантованих діючим законодавством принципів судочинства вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Відповідно до ч.9 ст. 40 КПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

За викладених обставин, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи безстороннім судом та запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та упередженості в розгляді вказаної справи, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді у разі винесення рішення, а також законності постановленого судового рішення у справі, а тому вважаю, що необхідно заявити самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що незалежно від результатів розгляду справи сторони можуть використати зазначені підстави для впливу на результати вирішення справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід, справу передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматичного розподілу.

Керуючись ст.ст. 36,37 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа частково таким, що не підлягає примусовому виконанню.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа частково таким, що не підлягає примусовому виконанню передати до канцелярії суду для повторного автоматичного перерозподілу іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя