Справа № 289/341/20 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 66 Доповідач Шевчук А. М.
УХВАЛА

14 грудня 2020 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді Шевчук А. М., вирішуючи відповідно до вимог ст.359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу. Разом із апеляційною скаргою подала заяву про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху, скаржнику надано строк десять днів з дня отримання копії ухвали для сплати судового збору в розмірі 1 261,20 грн. або подання документів про отриманий дохід за 2019 рік.

На виконання вимог вищевказаної ухвали ОСОБА_1 надала довідку про доходи Головного УПФ України в Житомирській області за №211247 про отриманий нею дохід у 2019 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч.3 ст. 136 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права на доступ до суду. Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У пункті 60 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" (заява N28249/95) зазначено, що сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин цієї справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд прави на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні ("Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства" (заява №18139/91) та "Аїт-Мугуб проти Франції").

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обовязки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Відповідно до змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір» підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є майновий стан сторони, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу особи за попередній календарний рік.

Таким чином, звільнити від сплати судового збору суд може за наявності даних про такий майновий стан заявника, який би унеможливлював сплату ним судового збору.

З наданої ОСОБА_1 суду довідки Головного УПФ України в Житомирській області за №211247 вбачається, що сума її доходу за період з 01 січня 2019 по 31 грудня 2019 року склала 18 440 грн., отже розмір судового збору в сумі 1 261,20 грн. перевищує 5 відсотків розміру річного доходу відповідача (922 грн.).

Враховуючи майновий стан відповідача та подання останньою на підтвердження вищевказаних обставин доказів, та приймаючи до уваги, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників справи судового процесу перед законом і судом та те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до апеляційного оскарження, приходжу до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в сумі 1 261,20 грн.

Форма та зміст апеляційної скарги відповідає вимогам, встановленим ст.356 ЦПК України, підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження та для повернення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.136,359-361 ЦПК України

у х в а л и л а :

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в сумі 1 261,20 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2020 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2020 року.

Відповідно до вимог ст.361 ЦПК України надіслати учасникам справи копії даної ухвали, копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що до відзиву на апеляційну скаргу додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя