ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 705/4883/16 Провадження № 22-ц/821/557/20 Уманський міськрайонний суд Черкаської області
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

10 березня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бородійчука В.Г., Карпенко О.В., Єльцова В.О. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2016 року у справі за клопотанням Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, подане в інтересах ОСОБА_2 про визнання і виконання на території України рішення іноземного суду - Окружного Суду у Вроцлаві, Республіка Польща від 07 лютого 2013 року в справі № ХІІІ РЦ ІІ9І/ІІ за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розлучення, -

в с т а н о в и в :

21 липня 2016 року Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області звернулося до суду в інтересах ОСОБА_2 із клопотанням про надання дозволу на визнання і виконання на території України рішення іноземного суду - Окружного Суду у Вроцлаві, Республіка Польща від 07 лютого 2013 року в справі № ХІІІ РЦ ІІ9І/ІІ за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розлучення. Заявник просив визнати і надати дозвіл на примусове виконання рішення в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь неповнолітньої ОСОБА_4 аліментів в сумі по 600 злотих щомісячно, які перераховувати позивачу (матері дитини) ОСОБА_5 .

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2016 року клопотання Головного територіального управління юстиції у черкаській області в інтересах ОСОБА_2 про визнання і виконання на території України рішення іноземного суду - Окружного Суду у Вроцлаві, Республіка Польща від 07 лютого 2013 року в справі № ХІІІ РЦ ІІ9І/ІІ за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розлучення задоволено.

Надано дозвіл на примусове виконання на території України заочного рішення Окружного Суду у Вроцлаві, Республіка Польща від 07 лютого 2013 року в справі № ХІІІ РЦ ІІ9І/ІІ за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розлучення, відповідно до пункту ІV якого присуджено від відповідача ОСОБА_3 на користь дочки ОСОБА_4 аліменти в сумі по 600 злотих, що за офіційним курсом НБУ станом на 16 грудня 2016 року еквівалентно 3 698,59 грн., щомісячно, починаючи з 06 листопада 2014 року, що сплачуються позивачу ОСОБА_5 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її до суду апеляційної інстанції, подавши 04 лютого 2020 року апеляційну скаргу.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки доводи поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, приведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі визнані недостатніми, щоб визнати їх поважними. ОСОБА_1 надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, а саме подання до апеляційного суду вмотивованої заяви з зазначенням обґрунтованості причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

04 березня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2016 року.

В обґрунтування доводів поважності строку на апеляційне оскарження ухвали суду, ОСОБА_1 зазначив, що з листопада 2013 року по лютий 2014 року він брав участь у революції Гідності на Майдані Незалежності. З 22 червня 2015 року по 08 квітня 2016 року брав участь у антитерористичній операції на сході України. З 29 червня 2017 року по 25 червня 2018 року мав намір виїхати до республіка Польща та зустрітись з родиною, про що свідчить відкрита робоча віза на рік. Оскільки в зазначені періоди часу він не знаходився по місцю своєї реєстрації, тому йому не вручалася поштова кореспонденція щодо розгляду Уманським міськрайонним судом Черкаської області клопотання Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в інтересах ОСОБА_2 про надання дозволу на визнання і виконання на території України рішення іноземного суду - Окружного Суду у Вроцлаві, Республіка Польща від 07 лютого 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України (в редакції чинній станом на 16 грудня 2016 року) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України (в редакції чинній станом на 18 лютого 2020 року) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України (в редакції чинній станом на 18 лютого 2020 року) передбачає, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Рішення іноземного суду набрало законної сили 06 листопада 2014 року, що вказано в тексті самого рішення (а.с. 14), визнано та допущено до виконання на території України 16 грудня 2016 року згідно ухвали районного суду (а.с. 37-39).

Виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні в Уманському міському відділі ДВС ГТУЮ у Черкаській області з 02 березня 2017 року.

Як вбачається з листа-відповіді Уманського міського центру зайнятості Черкаського обласного центру зайнятості № 04-11/80 від 20 січня 2020 року, направленого на запит Уманського міського відділу ДВС Головного ТУЮ в Черкаській області № 4167-12 від 16 січня 2020 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Уманському міському центрі зайнятості з 29 квітня 2016 року по 03 травня 2017 року.

ОСОБА_1 , надаючи суду заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження вказав, що місцем його проживання є м. Київ, а в м. Умань він періодично приїжджав за адресою АДРЕСА_1 . Але разом з тим, не заперечив, що на момент розгляду справи Уманським міськрайонним судом та постановлення ухвали 16 грудня 2016 року і по теперішній час, місцем його реєстрації, дійсно є адреса АДРЕСА_2 .

Саме така адреса зазначена в заяві про видачу копії ухвали (а.с. 127), в апеляційній скарзі та заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, саме на адресу АДРЕСА_2 судом направлялася вся поштова кореспонденція з рекомендованими повідомленнями щодо руху справи з метою належного та своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про надходження та розгляд заяви про визнання та виконання на території України рішення іноземного суду.

Крім того, Уманським міським відділом ДВС Головного ТУЮ в Черкаській області, в ході проведення виконавчих дій щодо виконання рішення іноземного суду надсилання поштової кореспонденції також здійснювалося рекомендованим повідомленням за адресою реєстрації боржника.

Про те, направлену як судом, так і виконавчою службою поштову кореспонденцію ОСОБА_1 не отримував.

Для належного повідомлення ОСОБА_6 , державним виконавцем здійснювалися виходи за місцем реєстрації божника, однак згідно акту від 27 квітня 2017 року (а.с. 78) двері квартири ніхто не відкривав.

Надходження великої кількості поштових повідомлень на адресу ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації саме в період перебування його в м. Умані на обліку в Уманському центрі зайнятості без відповідного реагування з боку боржника дає підстави вважати, що ОСОБА_1 не цікавився їх походженням та добросовісно не користувався належними йому процесуальними правами щодо виконання процесуальних обов`язків та не намагався пересвідчитися в природі таких надходжень.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції чинній станом на 16 грудня 2016 року) судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи їх представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особам, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Ухвалою суду від 16 грудня 2016 року визнано належним факт повідомлення ОСОБА_1 про розгляд клопотання у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 8 ст. 76 ЦПК України (в редакції чинній станом на 16 грудня 2016 року).

Тому, в даному випадку, суд виконав всі вимоги щодо належного повідомлення сторони про судове провадження щодо виконання і визнання рішення іноземного суду.

ОСОБА_1 під час обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскардження не надав апеляційному суду будь-яких доказів, які б підтверджували його проживання в АДРЕСА_1 , а лише обмежився констатацією такого факту.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 в усіх офіційних документах, наданих ним суду вказує саме адресу реєстрації: АДРЕСА_2 і це дає підстави вважати суду про сталість його проживання за такою адресою і не доведеність факту перебування (станом на момент розгляду справи в районному суді та відкриття виконавчого провадження і проведення виконавчих дій 2016-2017 роки) за будь-якою іншою адресою.

Відповідно до приписів ч.1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», від 28 жовтня 2004 року у справі «Нешев проти Болгарії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній зв`язок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України забезпечує оперативність цивільного судочинства, дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на незловживання процесуальними правами.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами та правову визначеність у цивільних правовідносин, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу інтересів сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституцією України.

Під час прийняття свого висновку, суд апеляційної інстанції враховує той факт, що і суд, і виконавча служба у межах здійснення своїх повноважень, використали всі передбачувані засоби, які б давали можливість належним чином повідомити ОСОБА_1 про існуючі зобов`язання, останній не підтвердив належними та допустимими доказами факт свого перебування на момент розгляду справи в районному суді не за адресою свого місця реєстрації.

Тому, враховуючи, що з моменту постановлення ухвали суду і до подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги минуло три роки та два місяці, те, що поновлення строку порушить забезпечення рівноваги сторін та прав зокрема дитини, що не буде відповідати принципу верховенства права, суд не вбачає правових підстав для поновлення строку, а відтак, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2016 року у справі за клопотанням Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, подане в інтересах ОСОБА_2 про визнання і виконання на території України рішення іноземного суду - Окружного Суду у Вроцлаві, Республіка Польща від 07 лютого 2013 року в справі № ХІІІ РЦ ІІ9І/ІІ за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розлучення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Суддя-доповідач В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

В.О. Єльцов