Справа № 758/1454/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: представника позивача - адвоката Параніча А.М.,

представника відповідача - Козуба С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Завод "Генератор" про визнання права на приватизацію житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ДП "Завод "Генератор", в якому просить визнати за ним право на безоплатну приватизацію квартири АДРЕСА_1 , в межах номінальної вартості житлового чеку.

Позов мотивований тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2005 р. було відмовлено ДП «Завод «Генератор» у виселенні позивача з кімнати АДРЕСА_1 , яка була надана позивачу у 1991 р. як молодому спеціалісту, що працює у ВО «Октава». Розпорядженням Подільської РДА у м. Києві від 09.02.2006 р. № 69 було скасовано рішення виконкому Подільської райради народних депутатів від 25.01.1988 р. № 34 про заселення даної кімнати. На теперішній час вказаний будинок має статус будинку готельного типу та перебуває на балансі відповідача. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2010 року за ним визнано право на користування жилим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 та зобов`язано ДП «Завод «Генератор» укласти договір найму на дане житлове приміщення. Зазначає, що 04.03.2014 року він звернувся до ДП «Завод «Генератор» з проханням розглянути заяву на приватизацію, підготовити та оформити документи про передачу у власність займаного житлового приміщення, однак ДП «Завод «Генератор» своїм рішенням від 02.04.2014 року відмовив у приватизації спірного житлового приміщення посилаючись на те, що у нього відсутній ордер серії "Б". Посилаючись на те, що він постійно проживає і зареєстрований у даній квартирі, перебуває на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, своїм правом на приватизацію житла не користувався раніше, а своєю відмовою ДП "Завод Генератор" порушив право на приватизацію, закріплене в ст. 9 ЖК України, просив, визнати за ним право на приватизацію даної квартири АДРЕСА_1 .

Провадження у справі відкрито ухвалою від 29.02.2016 р. (суддя Роман О.А.).

В листопаді 2016 р. представником відповідача подані письмові заперечення на позов, в яких сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначає, що ордер, який був виданий ОСОБА_1 адміністрацією ДП «Завод «Генератор», є ордером на вселення в гуртожиток і не надає останньому права на приватизацію квартири у житловому будинку, оскільки позивач не надав ордер серії "Б" на вселення в будинок, який повинен бути виданий Подільською РДА в м. Києві.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 08.11.2018 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим розгляд справи проведений в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що факт постійного проживання позивача у квартирі АДРЕСА_1 протягом багатьох років встановлено судовим рішенням у цивільній справі № 2-4620/10, яким визнано право позивача на проживання у вказаному житловому приміщенні, там же позивач і зареєстрований. Зазначив, що ОСОБА_1 має право на приватизацію спірної квартири, як особа, яка постійно там проживає і не використала своє право на приватизацію державного житлового фонду. Додав, що вищевказаний позов не є повторним зверненням до суду після рішення Подільського районного суду м. Києва від 07.10.2014 р. у справі № 758/4546/14-ц, оскільки поданий з інших підстав, а саме: постійне проживання та реєстрація у спірній квартирі, перебування на квартирному обліку та неучасть в приватизації іншого житлового приміщення. Додатково подав письмові пояснення. Зазначає, що оскільки відповідачем не визнається право позивача на приватизацію вищевказаного житлового приміщення, то таке право має бути визнано в судовому порядку та саме у такий спосіб, як заявлено в позові, а не шляхом оскарження дій відповідача та зобов`язання відповідача до вчинення дій.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки у позивача не має повного пакету документів, що дає йому право на приватизацію спірного житлового приміщення. Додав, що статусу гуртожитку вищевказаний будинок був позбавлений в лютому 2006 р.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 06 грудня 1991 року на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВО «Октава» ОСОБА_1 було видано ордер № 156 на кімнату АДРЕСА_1 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 липня 2005 року Державному підприємству «Завод «Генератор» відмовлено в задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 (справа № 2-797/2005).

Розпорядженням Подільської РДА від 09.02.2006 р. № 69 скасовано рішення виконавчого комітету Подільської районної ради народних депутатів від 25.01.1988 р. № 34 «Про дозвіл заселення малими сім`ями частини гуртожитку виробничого об`єднання Октава» по АДРЕСА_1 ».

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2010 року за ОСОБА_1 визнано право користування жилим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 та зобов`язано ДП «Завод «Генератор» укласти договір найму на дане житлове приміщення з ОСОБА_1 (справа № 2-4620/10).

Як вбачається з наданих документів, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.04.2012 р. має постійну реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 .

23.04.2015 р. між ДП «Завод «Генератор» та ОСОБА_1 укладено договір найму житлового приміщення - 1-кімнатної квартири у житловому будинку готельного типу за адресою: АДРЕСА_1 .

04 березня 2014 року позивач звернувся до ДП «Завод «Генератор» з проханням розглянути заяву на приватизацію, підготовити та оформити документи про передачу у власність займаного житлового приміщення.

ДП «Завод «Генератор» своїм рішенням від 02 квітня 2014 року відмовив ОСОБА_1 у приватизації спірного житлового приміщення посилаючись на те, що у нього відсутній ордер серії "Б".

Довідкою форми Ф.3 за вих.№ 35, виданою відповідачем 25.01.2016 р., підтверджено, що будинок АДРЕСА_1 належить відповідачу, а позивач є власником особового рахунку на квартиру НОМЕР_1 в даному будинку.

Як вбачається з довідки № 490 від 23.05.2012 р., виданої відділом обліку та розподілу житлової площі Подільської РДА у м. Києві, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 15.0-9.1989 р. у складі сім`ї 1 особа, порядок забезпечення житлом - позачерговий.

Згідно довідки від 27.02.2013 р. № 27, виданої ТВБВ№ 10026/0110 філії - головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» має залишок невикористаних житлових чеків.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 07 жовтня 2014 р., залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2014 р., ОСОБА_1 відмовлено в позові до ДП «Завод «Генератор» про визнання права на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідача прийняти рішення про передачу у власність позивача даної квартири (справа № 758/4546/14-ц).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 р. вищевказані рішення судів 1 та 2 інстанції залишені без змін та відхилена касаційна скарга представника позивача - Параніча А.М.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 р. відмовлено ОСОБА_1 в позові ОСОБА_1 до ДП «завод «Генератор» про зобов`язання прийняти рішення про надання квартири АДРЕСА_1 та повідомити Подільську РДА в м. Києві про прийняття такого рішення з метою видачі ордеру серії «Б», що надає право на вселення у вказану квартиру (справа № 758/6706/15-ц).

Відмовляючи в позові ОСОБА_1 рішенням від 07.10.2014 р. у цивільній справі № 758/4546/14-ц, суд виходив з відсутності підстав для його задоволення, оскільки до відділу приватизації позивач не надав ордер відповідного зразка серії "Б", який повинен бути виданий Подільською РДА у м. Києві, а тому відповідач правомірно відмовиву приватизації квартири.

Звертаючись в лютому 2016 р. з вищевказаним позовом, який розглядається в даному судовому провадженні, позивач зазначає інші підстави для його задоволення, а саме: постійне проживання та реєстрація у спірній квартирі; перебування на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов; неучасть в приватизації будь-якого житлового приміщення.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами ЖК України та Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Стаття 9 ЖК України визначає, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно зі ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у квартирах (будинках) абоперебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення у дію цього Закону.

Відповідно до вимог статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Згідно пункту 18 Положення, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Отже, з системного аналізу норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а також Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, слід дійти висновку, що вказаними нормативно - правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами.

А відтак, право на приватизацію житлового приміщення за громадянами презюмується законом, а суд до числа уповноважених на приватизацію житлових приміщень установ не належить, оскільки не наділений повноваженнями на прийняття рішення про приватизацію квартири.

Крім того, за змістом наведених вище нормативно-правових актів, якими врегульовано порядок приватизації державного житлового фонду, особа, яка бажає скористатись таким правом, звертається до відповідного органу із заявою, до якої додає необхідні документи, а цей орган приймає відповідне рішення, яке у випадку незгоди з ним заявника може бути предметом оскарження в суді.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07.10.2014 р. у цивільній справі № 758/4546/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ДП «Завод «Генератор» про визнання права на приватизацію вищевказаної спірної квартири встановлена відсутність у позивача ордеру відповідного зразка серії "Б", який повинен бути виданий Подільською РДА у м. Києві.

В судому засіданні при розгляді даного позову сторони підтвердили, що такого ордеру у позивача немає і на теперішній час.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що після квітня 2014 р. позивач не звертався до відповідача із заявою про приватизацію вищевказаної спірної квартири за іншими підставами (які зазначені в позові).

З врахуванням того, що уповноважений орган щодо приватизації спірної квартири рішення про відмову в задоволенні заяв позивача про оформлення передачі спірної квартири у власність шляхом приватизації з підстав, зазначених саме у даному позові, заявленому в лютому 2016 р., не приймав, суд вважає, що за таких обставин належним способом захисту порушених прав позивачів є звернення з позовною заявою зобов`язання вчинити певні дії.

Вказані обставини діють суду підстави дійти висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не засновані на законі, а тому в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Твердження позивача про визнання за ним права на приватизацію спірної квартири за іншими підставами (зазначеними в позові) не вливають на висновок суду.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що відмову в задоволенні позову.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то на підставі ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню і сплачений позивачем при подачі позову судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст.9, 58 ЖК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Завод «Генератор» (місцезнаходження за адресою: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд.18; ) про визнання права на приватизацію квартири АДРЕСА_1 - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 06.03.2020 р.

Суддя Н. М. Ларіонова