Справа № 604/873/19
Провадження № 2/604/70/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді - Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання: - Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстровані відповідачі по справі, проте за зазначеною адресою тривалий час не проживають, комунальні послуги не оплачують, допомоги у веденні підсобного господарства не надають. Будь-яких домовленостей щодо збереження за відповідачами житлового приміщення між ними не було, перешкод у користуванні житлом їм ніхто не створював. З метою захисту прав та інтересів позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 17 жовтня 2019 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачам надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі відзив на позов на надали, в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про день слухання справи в суді, причини їх неявки суду не відомі, а тому, у відповідності до ст.281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного:

У відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22433919 від 09 квітня 2009 року - житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 - належить ОСОБА_1 на підставі рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2-164/09 від 06 березня 2009 року.

Згідно виписки із будинкової книги та довідки, виданої старостою сіл Колодіївка, Панасівка 08 вересня 2019 року № 1-291 убачається, що в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані - заявник ОСОБА_1 , 47 р.н., син ОСОБА_2 , 1975 р.н., онуки: ОСОБА_3 ,1997 р.н., ОСОБА_4 , 1995 р.н., правнук ОСОБА_5 , 2014 р.н.

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 12 травня 2019 № 1253, 15 серпня 2019 року № 1935, 09 вересня 2019 року № 2049 - в господарстві ОСОБА_1 зареєстровані син ОСОБА_2 , 1975 р.н., та внук ОСОБА_3 , 1997 р.н., але разом із нею не проживають, так як тривалий час перебувають за кордоном ( ОСОБА_2 більше 20 років, ОСОБА_3 більше 4 років).

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , у якому зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , проте відсутні у житловому приміщенні понад встановлені законом строки. Судом не встановлено, що між сторонами була домовленість щодо збереження житлового приміщення за відповідачами.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав власності і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

Керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2,4,5,7,9, 10,77, 79,80, 89, 211, 247, 263, 265, 265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Підволочиським РВ УМВС 12 червня 1996 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 08 травня 2013 року, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.Б.Сташків