Справа № 552/4341/19
Провадження №4-с/552/19/20
У Х В А Л А

10.03.2020 Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Горошко О.О.,

за участю:

представника скаржника адвоката Іванова О.А.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

У своїй скарзі посилався на те, що у провадженні державного виконавця відділу ДВС Київського районного управління юстиції у м. Полтаві (Є.М. Клюшник) знаходиться судовий наказ № 552/4341/19 від 30.08.2019 р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 .

Він добровільно перераховував кошти на утримання дитини. Але під час розгляду в Київському районному суді м.Полтави цивільної справи за його позовом до ОСОБА_2 щодо усунення перешкод для спілкування з донькою ОСОБА_3 (справа №552/6029/19) дізнався про наявність виконавчого провадження та накладення виконавцем арешту на його майно.

Ним було надано виконавцю документи, які свідчили про добровільне волевиявлення перераховувати грошові кошти на утримання дитини. Виконавцем дані документи не були взяті до уваги. Йому було рекомендовано сплачувати кошти на розрахунковий рахунок ВДВС, що зараз він і виконує.

Оскільки державний виконавець відділу ДВС Київського РУЮ у м. Полтаві при проведенні виконавчої дії, порушуючи вимоги Закону України Про виконавче провадження не повідомив його про наявність виконавчого документу та відкрите відносно нього провадження, про оголошення майна в розшук та заборону виїзду за кордон, не взяв до уваги його пояснення, вважаючи свої права порушеними, скаржник просив суд визнати дії державного виконавця про накладення арешту на майно та заборону виїзду за кордон неправомірними.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, уповноваживши адвоката Іванова Олега Анатолійовича представляти його інтереси в суді (а.с.24).

Представник скаржника Іванов О.А. в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Державний виконавець Київського відділу ДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Клюшник Є. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, не повідомивши про причини неявки.

Враховуючи, що неявка в судове засідання скаржника, який є боржником у виконавчому провадженні, стягувача та державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджає розгляду скарги, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Суд, заслухавши представника скаржника, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 09 серпня 2019 року у справі №552/4341/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 31 липня 2019 року.

Цим же судовим наказом з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 192 грн. 10 коп.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, копію вказаного судового наказу ОСОБА_1 одержав 22 серпня 2019 року (а.с.14).

Згідно п. 1-1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ №552/4341/19 є виконавчим документом.

Як вбачається з загальнодоступних даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, в органах Державної виконавчої служби перебуває два виконавчі провадження, боржником у яких є ОСОБА_1 :

№ НОМЕР_1 , відкрите 16 серпня 2019 року, перебуває на виконанні у Шевченківському ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), стягувач у якому ОСОБА_2 , стан ВП примусове виконання,

№60244203, відкрите 08 жовтня 2019 року, перебуває на виконанні у Київському ВДВС у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), стягувач у якому держава, стан ВП примусове виконання (а.с.38).

Вказаній інформації відповідають дані, що надані суду державним виконавцем у його письмовому клопотанні на адресу суду про те, що виконавче провадження №60244203, яке перебувало на виконанні у Київському ВДВС у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), стосується стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 192,10 грн. А також, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження у Шевченківському ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) наявне провадження про стягнення аліментів, де боржником є ОСОБА_1 .

З наданих скаржником суду копій документів вбачається, що оскаржувана ним постанова про арешт майна боржника внесена 07 жовтня 2019 року у виконавчому провадженні №50808590 державним виконавцем Шевченківського ВДВС міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, а не державним виконавцем Київського ВДВС міста Полтава, дії якого скаржник оскаржує.

Будь-які дані, що ОСОБА_1 обмежений у праві виїзду за кордон України, в матеріалах справи відсутні. Як повідомив суду представник скаржника, про наявність такого обмеження скаржником зроблено висновок з того, що дані відносно нього внесені до Єдиного реєстру боржників.

Посилання скаржника на ту обставину, що державним виконавцем йому не повідомлялось про наявність виконавчого документу, суд до уваги не бере, оскільки чинним законодавством України не передбачено обов`язку виконавця повідомляти боржника про надходження виконавчого документа на примусове виконання.

При цьому дії виконавця чітко регламентовані Законом України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 зазначеного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, виконавець позбавлений права здійснювати будь-яку перевірку стану виконання рішення за виконавчим документом до відкриття виконавчого провадження.

При надходженні виконавчого документа виконавець не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з цим суд відхиляє доводи скаржника та його представника про відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження у зв`язку з добровільним виконанням рішення.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази добровільного виконання ОСОБА_1 рішення щодо стягнення судового збору, яке і перебувало на примусовому виконанні у Київському ВДВС м.Полтави у виконавчому провадженні №6024420.

Також суд звертає увагу, що на час розгляду справи вірна назва вказаного органу державної виконавчої служби - Київський відділ державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

Таким чином скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст..450 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін з дня складення її у повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлений 11 березня 2020 року.

Головуючий О.А.Самсонова