Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 2-2846/10
Провадження № 6/433/171/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Певної О.С.,

за участю секретаря судового засідання Шаповалова Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Троїцьке цивільну справу за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» про заміну сторони у виконавчому листі, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа

в с т а н о в и в :

До Троїцького районного суду Луганської області надійшла заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» про заміну сторони у виконавчому листі, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-2846/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка була предметом розгляду Жовтневого районного суду м. Луганська. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що 21 січня 2010 року Жовтневим районним судом м.Луганська було ухвалено рішення у справі № 2-2846/10 відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступником якого стало ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору купівлі продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк»), суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 12.09.2006 в сумі 93308,81 грн., 933,09 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, загалом 94361,90 грн.

На підставі Договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами, укладеного 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», відбулось відступлення права вимоги за зазначеним кредитним договором від ПАТ «УкрСиббанк» на користь ПАТ «Дельта Банк».

11 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» за результатами відкритих торгів (аукціону)/, оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019 був укладений Договір № 1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком прав вимоги за Кредитним договором № 0 від 12.09.2006, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Просить суд замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчому листі, виданому Жовтневим районним судом м.Луганська у справі № 2-2846/10, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк», суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 12.09.2006 в сумі 93308,81 грн., 933,09 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, загалом 94361,90 грн, поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати дублікат виконавчого листа.

В судове засідання представник заявника не з`явився, до суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу без участі представника.

ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання своїх представників не направили, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Боржник, відповідач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України на сторінці Троїцького районного суду Луганської області.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріли справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 11 травня 2019 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ», за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019, було укладено договір №1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги за кредитним договором № 0 від 12.09.2006, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 та було здійснено оплату за лот згідно протоколу електронного аукціону (а.с. 24-25, 28).

Крім того заявником до заяві додані копії: позовної заяви АКІБ «УкрСиббанк»; виконавчого листа від 21.01.2010; заяви про примусове виконання рішення; постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 23013932 від 13.12.2010; договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами, укладеного 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк»; акту прийому-передачі документації за договором купівлі продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011; договору про відступлення прав вимоги № 1369/К від 11.05.2019; виписки з додатку 1 до договору про відступлення прав вимоги; протоколу електронного аукціону; платіжного доручення; акту повторної перевірки матеріалів кредитної справи; інформації про виконавче провадження; повідомлення про надання виконавчих документів; копії ухвали Троїцького районного суду Луганської області від 13.07.2020; копії ухвали Троїцького районного суду Луганської області від 31.08.2020. На підтвердження набуття права вимоги ПАТ «Дельта Банк», інших документів матеріали справи не містять.

Зі змісту ухвали Троїцького районного суду Луганської області від 31.08.2020 вбачається, що ухвалою суду від 19.03.2020 було відмовлено у відновленні втраченого судового провадження по цивільній справі Жовтневого районного суду м. Луганська № 2-2546/10, в зв`язку з недостатністю зібраних матеріалів (а.с. 9-10).

Відповідно до інформації про виконавче провадження №23013932 щодо боржника ОСОБА_1 , 11.12.2016 року, виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діє на момент звернення заявника до суду) у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Суд наголошує, що вступаючи у процес, правонаступник має довести своє право на правонаступництво прав та обов`язків конкретного суб`єкта цивільних процесуальних правовідносин.

Зазначені обставини є істотними для висновку про настання чи не настання юридичного факту переходу прав вимоги від первісного кредитора до наступного кредитора.

Разом з цим, зі змісту наданих в обґрунтування заяви доказів, не вбачається чи виконані умови договору щодо настання подій, пов`язаних з переходом прав вимоги кредитора до боржника та не надано доказів на підтвердження оплати повної вартості прав вимоги за кредитним договором, як безумовної підстави для переходу прав кредитора.

Зазначені обставини є істотними для висновку про настання чи не настання юридичного факту переходу прав вимоги від первісного кредитора до наступного кредитора.

Крім того, спеціальна норма щодо розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа статтями ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року не передбачена.

При цьому, пунктом 17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, з аналізу зазначеної норми вбачається, що єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа є втрата оригіналу виконавчого листа.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції..

Право звернення до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа передбачено також ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Суд, дослідивши матеріали заяви, встановив, що заявником ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» не доведено належними доказами факт втрати виконавчого листа, про видачу дублікату яких йдеться в заяві, не доведено існування поважних причин для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також не підтверджено наявність у ПАТ «Дельта Банк» процесуального статусу стягувача у цивільній справі №2-2846/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог заяви необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 259, 260, 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» про заміну сторони у виконавчому листі, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Троїцький районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Певна