Справа № 482/731/20
Номер провадження 2-з/482/10/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря Шведової Я.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя.

Разом з позовом, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на: житловий будинок АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,07 га, кадастровий номер :08:085:0003; на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4717 га, кадастровий номер :08:085:0004, що розташовані за вищевказаною адресою.

Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем, за рахунок спільних коштів, було придбане вищевказане нерухоме майно, яке є спільним майном подружжя.

Зазначає, що існує ймовірність, що до закінчення розгляду даної справи судом, майно, щодо якого подано позов про визнання права власності, буде реалізовано. Існує загроза для втрати майнових прав на майно до остаточного розгляду справи в суді, що призведе до порушення прав позивача. Це може спричинити збитки та мати незворотні наслідки, або значно ускладнити повернення майна власнику, звести нанівець ефективний судовий захист або унеможливити поновлення порушених прав.

Дослідивши заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 носять майновий характер, між сторонами існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може призвести до ускладнення чи унеможливити виконання рішення суду стосовно вимоги про поділ спільного майна поружжя, вирішення якої передано до суду.

Захищаючи своє право власності, позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом та заявою про його забезпечення.

Видом забезпечення позову позивач обрала накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 02.09.2019 р. за № 179358965, власником вищевказаного спірного майна є відповідач по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд також враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Також судом, враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову, суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Однак, враховуючи розмір заявлених вимог та частку спірного нерухомого майна, та згідно з вимогами п.1 ч.1 та ч.3 ст. 150 ЦПК України стосовно співмірності із заявленими позивачем вимогам,суд вважає що вид забезпечення позову у виді накладення арешту на усе майно, що належать відповідачу ОСОБА_2 підлягає задоволенню лише в розмірі заявлених позовних вимог в розмірі Ѕ частки, так як невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення вимог позивача, що призведе до порушення його прав.

Керуючись ст. ст. 149-157, 258-260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя - задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на Ѕ частку земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,07 га, кадастровий номер :08:085:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на Ѕ частку земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4717 га, кадастровий номер :08:085:0004, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

В іншій частині заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Строк пред`явлення даної ухвали до виконання - 3 роки.

Копію ухвали для негайного виконання надіслати до центру надання адміністративних послуг Новоодеської районної державної адміністрації ( 56602, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 202).

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом і виконується негайно, в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Примірник ухвали направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Копію ухвали для негайного виконання надіслати до центру надання адміністративних послуг Новоодеської районної державної адміністрації ( 56602, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 202).

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: В.О.Баранкевич