Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1906/19

30 листопада 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Боєчко О.Р.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача-адвоката: Гураша М.В.

представника відповідача: Романишина Д.М.

розглянувши в приміщенні Надвірнянського районного суду у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем по справі, ОСОБА_2 зареєстрували шлюб в Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану. В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею.

Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя між ними з відповідачем не склалося. За час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, вони виявились людьми з різними характерами, різними інтересами. Відповідач постійно її обманював, ігнорував. Вона намагалася створити міцну сім"ю, однак відповідач продовжував уникати їх з дочкою, ігнорувати її прохання, що призвело до розпаду їх сім"ї. З відповідачем вони припинили шлюбні стосунки, не підтримують жодних сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе.

Стислий виклад позиції позивача:

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Позивачка суду ствердила, що наданий їм строк на примирення позивтивного результату не дав, вони з відповідачем не примирилися. Просить шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати, неповнолітню дитину ОСОБА_3 залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу змінити її шлюбне прізвище на дошлюбне " ОСОБА_1 ", стягнути з відповідача в її користь судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_1 , також не заперечує проти залишення неповнолітньої дитини проживати з матір"ю, однак просить зменшити судові витрати, оскільки їх розмір не пропорційний складності справи. Представник відповідача зазначив, що в договорі про надання правничої допомоги представником позивача не вказано розмір судових витрат, а саме не конкретизовано як саме буде здійснюватися розрахунок судових витрат по справі фіксаваною сумою чи погодинною оплатою. Тому просив розмір судових витрат зменшити.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.05.2020 року заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2020 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу скасовано і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження по суті з викликом сторін по справі.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.09.2020 року провадження по справі зупинено та надано сторонам строк на примирення два місяці.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2020 року ровадження поновлено , справу призначено до судового розгляду.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 03 травня 2018 року в Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 143, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6).

В шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 -18 серпня 2018 народилося, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).

Згідно довідки про склад сім`ї виданої Пасічнянською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області за № 2938 від 10.09.2019 року позивач на даний час проживає разом з неповнолітньою дитиною за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Висновки суду:

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Наданий сторонам строк на примирення позитивного результату не дав. Їх шлюб існує формально.

Примушування позивача до збереження шлюбних стосунків з відповідачем суперечить вимогам закону.

Отже, враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, категоричну позицію позивача при розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Неповнолітнню дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю.

Відповідно до ст. 113 СК України вибір прізвища позивача після розірвання шлюбу є її правом, а не обов`язком. Тому вимога позивача про зміну їй шлюбного прізвища після розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Позивач після розірвання шлюбу змінити шлюбне прізвище на дошлюбне " ОСОБА_1 ".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Гураш М.В. укладено Договір №364 від 13.09.2020 року про надання правничої допомоги, предметом якого є надання клієнту правової допомоги. (а.с. 9).

Згідно квитанції № 0343 серії АЕ від 13.09.2019 року та квитанції за №0479 від 30.11.2020 року за надання правової допомоги адвокату Гурашу М.В. позивачем ОСОБА_1 сплачено 2200,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 11-12, 112-113).

Як вбачається з акту виконаних робіт укладеного на підставі договору № 366 від 13.09.2019 року адвокатом Гурашем М.В., яким здійснено послуги з надання правничої допомоги, а саме: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, складання процесуальних документів по справі, представництво інтересів клієнта в суді (а.с. 113).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи відповідача щодо неспівмірності судових витрат на правову допомогу є не обґрунтованими.

Договір про надання правової допомоги, опис виконаних робіт у формі акту виконаних робіт та квитанція про оплату є достатніми доказами для підтвердження розміру витрат на адвокатські послуги. Суд не потребує інших доказів, якщо це не передбачено умовами договору.

Враховуючи, що на підставі досліджених доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1 при розгляді вказаної цивільної справи, понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2968,40 грн., суд дійшов висновку, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 - 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 2200,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 2968,40 грн. судових витрат по справі.

Керуючись ст. ст. 104, 110, 112 СК України та ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 03 травня 2018 року в Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 143 - розірвати.

Неповнолітню дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір"ю ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу змінити на дошлюбне " ОСОБА_1 ".

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 - 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 2200,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 2968,40 грн. судових витрат по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 .

Суддя О.Я. Міськевич

Повний текст рішення

виготовлено 09.12.2020 року.