ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2020 року м. Кропивницький

справа № 398/4376/17

провадження № 22-ц/4809/253/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Голованя А. М., Кіселика С. А.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - Олександрійська міська рада Кіровоградської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - адвокат Пашковський Андрій Анатолійович,

третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який за довіреністю представляє інтереси Олександрійської міської ради Кіровоградської області, на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2019 року у складі головуючого судді Коліуш Г. В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У грудні 2017 року Олександрійська міська рада Кіровоградської області звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, та з урахуванням зміни позову (а.с.26-29 т.3), просила стягнути безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 347 535,07 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 26.11.2015 року №1805 відповідачу надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,8023 га, кадастровий номер :11:402:0002, по АДРЕСА_1 , на дві окремі земельні ділянки: площею 0,4213 га з присвоєнням адреси - АДРЕСА_1 та площею 0,3810 га по АДРЕСА_1 , та зобов`язано відповідача та власника об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 вжити заходів щодо розробки даної технічної документації та оформлення договорів оренди новостворених земельних ділянок. На час звернення до суду договір оренди земельної ділянки площею 0,3810 га відповідачем не укладений, що позбавляє позивача як орендодавця одержати дохід у вигляді орендної плати за землю.

Статтею 157 ЗК України передбачено відшкодування збитків власникам землі землекористувачами, порядок визначення та відшкодування збитків визначений Постановою КМУ від 19.04.1993 року №284, на підставі якого був складений акт про визначення розміру збитків, затверджений рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотриманням її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України, аналогічна позиція викладена у постанові ВП ВС від 23.05.2018 року №629/4628/16 та від 20.11.2018 року №922/3412/17, тому з моменту набуття права власності відповідач як фактичний користувач земельної ділянки площею 0,3810 га, не сплачуючи орендну плату за користування спірною земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, позивач втратив належне майно (кошти від орендної плати).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Стягнуто з Олександрійської міської ради Кіровоградської області за рахунок коштів місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 22 880,00 грн. за проведення судової експертизи №16893/18-41/25074/25075/18-41 від 06.12.2018 року, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування вказаного судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначив, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Суд встановив, що відповідач у період з 01.03.2015 року по 01.07.2017 року не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законом розмірі.

З моменту набуття права власності - 01.03.2015 року і по 01.07.2017 року ОСОБА_1 фактично користуючись земельною ділянкою площею 0,3810 га за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності укладеного договору не сплачував орендну плату за користування спірною земельною ділянкою, чим фактично збільшив свої доходи, а Олександрійська міська рада втратила кошти від орендної плати.

Відповідач не є власником або користувачем земельної ділянки, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті14 ПК України).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по справі № 1140/2057/18 встановлено, що сформований витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 990 від 12.11.2015 року, який покладений в основу розрахунку безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст.ст. 4, 19 КАС України, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер, тому і не може бути скасованим.

Позивач вважає, що з`ясувавши обставини справи, пов`язанні з правильністю здійснення позивачем розрахунку, врахувавши вказане рішення, суд першої інстанції не позбавлений був права самостійно визначити розмір безпідставно збережених відповідачем коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Відповідач не звертався до Олександрійської міської ради з питання вирішення земельного спору щодо погодження з суміжними землекористувачами меж земельної ділянки. Тому його доводи про існування об`єктивних обставин тривалої розробки технічної документації, зумовлених суперечностями щодо погодження меж земельної ділянки суміжними землекористувачами, не мали бути взяті судом до уваги.

До суду апеляційної інстанції представник позивача надав письмові пояснення, в яких додатково навів розрахунок розміру безпідставно збережених коштів за період 01.01.2017 по 01.07.2017 в сумі у 22107,68 грн, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 736922,69 грн, та за період з 01.03.2015 року по 01.07.2017 року в сумі 88289,38 грн (а.с. 10-13 т. 4).

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу та пояснення, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін (а.с. 235-248 т. 3, а.с. 23-30 т. 4).

Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яке про дату, час і місце розгляду справи повідомлене відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, в судове засідання не з`явився.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача Пашковського А. А., який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

ОСОБА_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.38 т.1), є власником об`єкта нерухомості, що складається з нежитлових будівель загальною площею 996,89 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (номер змінений із 120 (а.с.60 т.1)), м. Олександрія, Кіровоградської області, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство від 23.02.2015 року (а.с.9-13 т.1).

Попереднім власником вказаного майна був ОСОБА_3 (а.с.57-61 т.1).

Між ОСОБА_3 та Олександрійською міською радою Кіровоградської області був укладений договір оренди від 20.03.2006 року на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 8023,38 кв. м, надану для обслуговування будівель та споруд (а.с.148-154 т.1), який в подальшому розірваний, у зв`язку з відчуженням майна (а.с.84).

Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 26.11.2015 року №1805 змінено адресу земельної ділянки площею 0,8023 га, кадастровий № :11:402:0002, з АДРЕСА_1, на АДРЕСА_1 . Надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,8023 га, на дві окремі земельні ділянки: площею 0,4213 га, з присвоєнням адреси - АДРЕСА_1 , та площею 0,3810 га по АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вжити заходів щодо розробки технічної документації по поділу земельної ділянки та оформити договори оренди новостворених земельних ділянок (а.с.13, 84 т.1).

Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 16.09.2016 року №163 зобов`язано землекористувачів (згідно з додатком), які використовують земельні ділянки без правовстановлюючих документів (договорів оренди), протягом 2-х місяців звернутися до міської ради для оформлення оренди земельних ділянок під об`єктами нерухомості, які їм належать на праві власності (а.с.14 т.1).

05.12.2016 Олександрійською міською радою Кіровоградської області підготовлено та направлено ОСОБА_1 претензію (а.с.15,16 т.1) про те, що останній користується земельною ділянкою без законних підстав. Також повідомлено, що рішенням Олександрійської міської ради від 16.09.2016 № 163 «Про зобов`язання звернутись до міської ради для оформлення права користування земельними ділянками», землекористувачів (згідно з додатком до рішення), які використовують земельні ділянки без правовстановлюючих документів (договорів оренди), зобов`язано протягом 2-х місяців, а саме до 16.11.2016, звернутися до міської ради для оформлення оренди земельних ділянок під об`єктами нерухомості, які їм належать на праві власності. Заява про оформлення права користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не подана. Запропоновано вжити заходи щодо вирішення вказаного питання.

Актом з визначення та відшкодування збитків власнику землі від 14 липня 2017 року, складеним комісією із визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам створеною відповідно до рішення виконавчого комітету від 28 квітня 2016 № 281, встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлових будівель по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство від 23.02.2015, та без правовстановлюючих документів використовує земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,3810 га (частина земельної ділянки площею 0,8023 га), розмір збитків, завданих власнику землі за останні 3 роки: 347 535,07 грн (а.с.17-24 т.1).

Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 30.04.2010 №1454 визначені ставки орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Олександрія, в розмірі 6% від грошової оцінки землі для влаштування складських приміщень (а.с.25-27 т.1).

Згідно копії витягу від 12.11.2015 №990 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної діляни площею 8023,38 кв. м, ділянки кадастровий № :11:402:0002, АДРЕСА_1 , середня вартість одного квадратного метра земельної ділянки, грн./кв.м 111,86 (а.с.27 т.1).

17.08.2017 Олександрійською міською радою Кіровоградської області направлено ОСОБА_1 претензію (а.с.33-34 т.1), якою повідомлено, що оскільки останній користуєтесь земельною ділянкою під об`єктом нерухомого майна по АДРЕСА_1 , без правовстановлюючих документів, питання про оформлення права користування зазначеною земельною ділянкою перед Олександрійською міською радою не порушує та продовжує використовувати вказану земельну ділянку для ведення комерційної діяльності без законних на те підстав, відповідно до ст. ст. 206, 152, 156 ЗК України, ст. 22 ЦК України, ст. 224, 225 ГК України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам затверджений постановою КМУ від 19 квітня 1993 р. N 284, рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 503 було затверджено акти комісії з визначення розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об`єктами нерухомого майна приватної власності. Відповідно до акту комісії ним завдано збитків на суму 347 535.07 грн. Запропоновано добровільно сплатити вказану суму заподіяних збитків в досудовому порядку, в разі залишення даної претензії без задоволення, Олександрійська міська рада буде змушена звернутись до Господарського суду за захистом своїх порушених прав.

24.03.2015 ОСОБА_1 , для розробки технічної документації на земельну ділянку, звернувся із заявою до ПП «Гео-кадастровий центр» (а.с.170-177 т.1).

03.02.2017 відповідач звертався до ПП «Гео-кадастровий центр» з проханням прискорити виконання робіт з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

20.02.2017 на звернення ОСОБА_1 ПП «Гео-кадастровий центр» надало відповідь про необхідність врегулювання спірної ситуації щодо визначення меж земельної ділянки із власником суміжних будівель - ОСОБА_4 та погодження меж із суміжним землекористувачем - ПП «Тікич».

07.03.2017 відповідач звернувся до ПП «Тікич» з проханням погодити межі земельної ділянки.

30.03.2017 ПП «Тікич» надало відповідь про неможливість погодження меж земельної ділянки у зв`язку з наявністю спору з ПАТ «Укрсоцбанк» щодо належності об`єкта нерухомості (а.с.184-185 т.1).

Встановлено, що ОСОБА_1 разом та ОСОБА_4 виготовили технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельних ділянок Олександрійської міської ради для обслуговування будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , й погоджено межі земельних ділянок в 2017 році (а.с.81-116 т.1).

Відповідач 27.10.2017 звертався до позивача із заявою про надання в оренду земельної ділянки комунальної власності Олександрійської міської ради площею 0,3810 га, кадастровий номер :11:402:0011, за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування будівель та споруд, із земель житлової та громадської забудови, строком на 5 років та укладення договору оренди земельної ділянки (а.с.197 т.1). Дана земельна ділянка сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 0,8023 га, кадастровий номер :11:402:0002, по АДРЕСА_1 на дві окремі земельні ділянки: площею 0,4213 га з присвоєнням земельній ділянці окремої поштової адреси - АДРЕСА_1 та площею 0,3810 га по АДРЕСА_1 , на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 29.09.2017.

У зв`язку з не отриманням відповіді на вказане звернення ОСОБА_1 27.11.2017 повторно звернувся до позивача, з метою укладення договору оренди землі, з проханням повідомити письмово про хід та результати розгляду поданої 24.10.2017 заяви про надання в оренду земельної ділянки комунальної власності Олександрійської міської ради площею, 0,3810 га, кадастровий номер :11:402:0011, за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування будівель та споруд, строком на 5 років та укладення договору оренди земельної ділянки. Одночасно просив розглянути можливість укладення договору оренди землі на більш тривалий строк (а.с.198 т.1).

На вказані звернення Олександрійська міська рада надала відповідь, згідно якої питання про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,3810 га вноситься на розгляд чергової сесії міської ради, яка планується на 21.12.2017, попередньо дане питання розглядалось на засіданнях виконавчого комітету міської ради 09.11.2017 та 30.11.2017 (а.с.199 т.1).

Рішенням Олександрійської міської ради від 22 грудня 2017 року № 402 ОСОБА_1 надано в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0,3810 га (кадастровий номер :11:402:0011) за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування будівель та споруд за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Олександрійської міської ради. Визначено розмір орендної плати за ставкою 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. В рішенні зазначено, що ОСОБА_1 необхідно у 2-місячний термін оформити договір оренди земельної ділянки (а.с. 200 т. 1).

На вказане рішення відповідач подав заяву від 12.01.2018 та просив укласти відповідний договір оренди земельної ділянки площею 0,3810 га, у двомісячний строк, та врахувати, що встановлений розмір орендної плати - 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки визначений міською радою самостійно, за відсутності його згоди, а тому вказаний розмір є надмірно великим та необґрунтованим. Просив зменшити визначений розмір орендної плати із 6% до розміру 3% від нормативної грошової оцінки (а.с. 202-203 т. 1).

Відповідно до копій витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ГУ Держгеокадасту у Кіровоградській області за 2017-2018 роки щодо земельної ділянки: :11:402:0011, розташовано: АДРЕСА_1 , площею 3810,00 кв. м, середня вартість земель населеного пункту, грн/м 111,86, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки: 1,8972, нормативна грошова оцінка земельної ділянки грн: 736922,69 грн, за 2018 рік - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки: 1,8972, нормативна грошова оцінка земельної ділянки грн: 814870,16 грн (а.с. 207-209 т. 1).

ОСОБА_1 у своїй заяві від 29.01.2018 (а.с.234 т.1) заперечував завдання власнику землі - Територіальній громаді м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради збитків, у зв`язку з відсутністю зволікання з йогого боку в оформленні права на вказану земельну ділянку та тимчасовим невикористанням цієї земельної ділянки. Не погодився із визначеним розміром збитків - 347 535,07 грн через порушення вимог законодавства, просив скасувати рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 10 серпня 2017 року №503 «Про затвердження протоколу та актів з визначення та відшкодування збитків власнику землі» щодо затвердження протоколу засідання комісії по визначенню розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів у оформленні права на земельні ділянки під об`єктами нерухомого майна приватної власності № 6 від 04 липня 2017 року та актів до протоколу № 6 від 04 липня 2017 року: АДРЕСА_1 , в частині визначення ОСОБА_1 збитків в розмірі 347 535,07 грн, у зв`язку з відсутністю факту їх завдання та невідповідності розрахунку вимогам законодавства.

Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 22.05.2018 року № 508 надано в оренду ТОВ «Виробнича компанія «Агротранс» строком на п`ять років земельну ділянку площею 0,3810 га, кадастровий номер :11:402:0011, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування будівель та споруд за рахунок земель запасу із земель житлової та громадської забудови та 01.07.2018 укладений відповідний договір оренди, право оренди зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с. 132, 134 т. 2).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч.2 ст. 76 ЦПК).

З метою повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, належної перевірки доводів позивача та заперечень відповідача щодо суми грошової оцінки земельної ділянки, ухвалою суду першої інстанції від 18 липня 2018 року у справі призначено судову експертизу з питань землеустрою та оціночно-земельну експертизу, за результатами проведення якої згідно висновку експерта від 06.12.2018 року №16893/18-41/25074/25075/18-41, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер :11:402:0002 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 8023,38 кв. м, призначення: для обслуговування будівель та споруд, в розмірі 4 031 026,35 грн., яка вказана у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.11.2015 №990, виданого Управлінням Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області, визначено не у відповідності до нормативно-правових актів з нормативної грошової оцінки земель. При формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.11.2015 №990, виданого Управлінням Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області, на земельну ділянку кадастровий номер :11:402:0002 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 8023,38 кв. м., невірно визначено значення коефіцієнту Км3 (локальний коефіцієнт, який враховує місце розташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони) та коефіцієнту Кф (який характеризує функціональне використання земельної ділянки), в зв`язку з чим невірно визначено нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки в розмірі 4 031 026,35 грн (а.с.3-11 т.3).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по справі №1140/2057/18 позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с.120-126 т.3), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Олександрійська міська рада Кіровоградської області, про визнання протиправними дій та скасування рішення - задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо застосування коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), коефіцієнтів, які характеризують місце розташування земельної ділянки (Км, Км3) та визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 4031026,35 грн. приформуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.11.2015 №990 на земельну ділянку кадастровий номер :11:402:0002, площею 8023,38 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 , рішення набрало законної сили 31.05.2019 року.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2017 року №108723181 земельна ділянка площею 0,3810 га, кадастровий номер :11:402:0011 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, для обслуговування будівель та споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є комунальною власністю.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Факт, що відповідачем у період з 01.03.2015 року по 01.07.2017 року не сплачувалася плата за користування земельною ділянкою.

Встановлено, що відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

В той же час, відповідач вживав усіх заходів, направлених на формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та укладення договору оренди.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

В п.п. 63-65 Постанови Великої Палати Верховного суду від 20.11.2018 року у справі №922/3412/17 сформований правовий висновок, що за змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розміщене це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Водночас за змістом визначення, наведеного у частині 1 статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 цього Кодексу, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 81 ЦПК України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (частина 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі"). Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17.

Відповідно до частини 2 статті 20 і частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, позивач у справі має надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів)).

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2019 у справі №922/3639/17, від 06.02.2018 у справі № 923/921/17.

Проте судом встановлено, що на період, за який ставиться питання про вішкодування збитків, земельна ділянка під нерухомим майном не сформована як об`єкт цивільних прав в розумінні статті 79-1 ЗК України, що виключає можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, оскільки об`єктом оренди може бути тільки земельна ділянка як сформований у встановленому законодавством порядку об`єкт цивільних прав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем самостійно визначено розмір зобов`язання шляхом арифметичного розрахунку, що є неприпустимим.

Таким чином, розмір заявлених до стягнення позовних вимог є недоведеним.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 після отримання у власність об`єкта нерухомості, вживав заходи для формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, в розумінні статті 79-1 ЗК України, та коли земельна ділянка була сформована звернувся до позивача про укладення договору оренди.

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України та Закону України «Про оренду землі»

Згідно з положеннями статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки, та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки, крім випадків визначення орендаря на конкурентних засадах.

За змістом пункту 289.1 статті 289 ПК України і частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 13, частини 1 статті 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 27 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ПК України. У разі зміни нормативної грошової оцінки землі, яка є базою оподаткування для плати за землю, змінюється річна сума податкового зобов`язання по земельному податку та орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності. Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки визначається в витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку, який видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки та підлягає індексації на наступний період.

Розрахунок позивача розміру безпідставно збережених коштів, який базується на розмірі грошової оцінки земельної ділянки від 12.11.2015 № 990 на земельну ділянку кадастровий номер :11:402:0002, площею 8023,38 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає вимогам законодавства, є необґрунтованим та незаконним, враховуючи рішення Кропивницького окружного адміністративного суду та висновок експерта.

Проте, іншого розрахунку, що грунтується на дійсній грошовій оцінці землі, наданій територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки, суду не надано, у зв`язку з чим позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з вищевикладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, які зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення, та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, колегією суддів відхиляються, оскільки судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який за довіреністю представляє інтереси Олександрійської міської ради Кіровоградської області, залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді А. М. Головань

С. А. Кіселик