Справа № 0907/2-486/2011
Провадження № 22-ц/4808/1308/20
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю представника Івано-Франківського міського відділу ДВС,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу дубліката виконавчого листа за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк», поданою його представником адвокатом Гаполяком Олегом Володимировичем, на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 29 вересня 2020 року під головуванням судді Татарінової О.А. у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року представник АТ «Альфа-Банк» звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

В заяві зазначив, що на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 04.05.2011 у справі за позовом АКБ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , яким стягнуто з ОСОБА_1 в користь АКБ «Укрсоцбанк» 841 727,40 грн заборгованості за договором кредиту № 274-22/341 від 09.08.2007, укладеним між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , 1 700 грн витрат по оплаті судового збору і 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, Івано-Франківським міським судом 30.08.2011 видано виконавчий лист за № 2-486/2011.

Заступником начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Французом Іваном Григоровичем 30.09.2013 відкрито виконавче провадження (ВП № 39919109) щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07.02.2020 задоволено заяву представника АТ «Альфа-Банк» та замінено стягувача AT «Укрсоцбанк» на його правонаступника - АТ «Альфа-Банк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 0907/2-486/2011 року від 30.08.2011 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором кредиту № 274-22/341 від 09.08.2007.

Заявник зазначив, що виконавче провадження ВП № 39919109 по виконанню виконавчого листа № 0907/2-486/2011 року від 30.08.2011 було втрачено при передачі від одного державного виконавця до державного виконавця Івасишина П.В., який згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження веде таке виконавче провадження. Оскільки рішення Івано-Франківського міського суду від 04.05.2011 не виконано, заборгованість за договором кредиту №274-22/341 від 09.08.2007 не погашено, тому просив видати дублікат виконавчого листа виданого 30.08.2011 Івано-Франківським міським судом у справі № 2-486/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» 841 727,40 грн боргу, 1700 грн судового збору, 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29 вересня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не наведено та не надано належних доказів на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчого листа, а на час розгляду заяви виконавче провадження відкрито, представник заявника звертався із заявою про відновлення втраченого виконавчого провадження, однак даних про проведення перевірки, службового розслідування стосовно його втрати суду не надано.

У апеляційній скарзі представник АТ «Альфа-Банк» посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Зазначає, що Івано-Франківським міським судом 30.08.2011 на виконання рішення цього ж суду від 04.05.2011 видано виконавчий лист за № 2-486/2011.

Заступником начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Французом І.Г. 30.09.2013 відкрито виконавче провадження ВП № 39919109 на примусове виконання такого виконавчого листа. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у цьому виконавчому провадженні актом опису й арешту майна описано та накладено арешт на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0518 га за цією адресою. Заступником начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Французом І.Г. 28.02.2014 призначено суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні. Іншої інформації про виконавче провадження ВП № 39919109 у Автоматизованій системі виконавчого провадження немає.

В подальшому, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07.02.2020 замінено стягувача AT «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 0907/2-486/2011 року від 30.08.2011.

На адресу Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 08.05.2020 банком направлено заяву про відновлення виконавчого провадження та 20.08.2020 отримано довідку із вказаного відділу, що виконавчий лист втрачено при передачі від одного державного виконавця до іншого.

Вказує, що рішення Івано-Франківського міського суду від 04.05.2011 на даний час не виконано, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено, оскільки виконавче провадження відкрито. Виконавчий лист втрачено не з вини стягувача, а втрачено Івано-Франківським МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) при передачі від одного державного виконавця до іншого, що підтверджується відповідною довідкою.

Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При цьому, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує суб`єкта звернення наводити причини втрати такого. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В судовому засіданні представник Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в засідання апеляційного суду не з`явилися. ОСОБА_1 подала письмове пояснення щодо неможливості прибути в судове засідання у зв`язку із станом здоров`я, на підтвердження чого надала копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого.

Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України не вбачає перешкод у розгляді справи в зв`язку з їх неявкою.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.05.2011 задоволено позов АКБ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АКБ «Укрсоцбанк» 841 727,40 грн. заборгованості за договором кредиту № 274-22/341 від 09.08.2007, укладеним між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , 1 700 грн. витрат по оплаті судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (т. 1 а.с.57-58).

На виконання вказаного рішення 30.08.2011 Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист № 2-486/2011.

Заступником начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Французом І.Г. 30.09.2013 відкрито виконавче провадження ВП № 39919109 щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа (т. 1 а.с. 159, 194).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07.02.2020 замінено стягувача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 0907/2-486/2011 від 30.08.2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором кредиту № 274-22/341 від 09.08.2007 року. (т. 1 а.с. 172-174).

Представник АТ «Альфа-Банк» 08.05.2020 подав до Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) заяву про відновлення виконавчого провадження, згідно якої просив звернутися до Івано-Франківського міського суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, при надходженні дубліката виконавчого листа винести постанову про відновлення втраченого виконавчого провадження № 39919109 та вжити заходів на примусове виконання виконавчого листа.

Відповідно до постанови державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Івасишина П.В. про передачу виконавчого провадження від 20.05.2020 державним виконавцем на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено передати виконавчий документ - виконавчий лист № 2-486/2011 виданий 30.08.2011 Івано-Франківським міським судом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)у строк до 20.05.2020 та в цей день постановою цього ж державного виконавця про прийняття виконавчого провадження державним виконавцем прийнято виконавче провадження № 39919109 з примусового виконання вказаного виконавчого листа (т. 1 а.с. 198-201).

Згідно листа в.о. начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Люкляна О. від 20.08.2020 за № В-8/10259 на виконанні у відділі державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження № 39919109 з виконання виконавчого листа № 2-486/2011 від 30.08.2011 року виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Укрсоцбанк» 841 727,40 грн. боргу, 1 700 грн. судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Оригінал виконавчого листа № 2-486/2011 від 30.08.2011 року втрачено при передачі від одного виконавця до іншого (т. 1 а.с.206).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню судом згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

З системного аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує суб`єкта звернення наводити причини втрати такого. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача чи ненадання державному виконавцю дубліката виконавчого документа у разі його втрати при здійсненні виконавчого провадження унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

У пункті 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», чинної на час видачі виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Аналогічні положення щодо переривання строку пред`явлення до виконання виконавчого листа передбачені і у чинній редакції Закону України «Про виконавче провадження» (ч. 4 ст. 12).

Порядок відновлення втраченого виконавчого провадження або матеріалів виконавчого провадження встановлено розділом ХV «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 1 розділу ХV Інструкції за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи виконавця відновленню підлягають: втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов`язана виконати рішення національного суду; виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території.

Згідно п. 3 розділу ХV Інструкції виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися до суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, за видачею дубліката виконавчого документа.

Відповідно до п. 4 розділу ХV Інструкції виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 3 цього розділу) виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові.

Згідно п. 6 Інструкції для відновлення виконавчого провадження чи його матеріалів державний виконавець використовує відомості автоматизованої системи виконавчого провадження про винесені постанови та інші документи виконавчого провадження, інформацію та документи, одержані ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Відновлене виконавче провадження підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом (п. 7 розділу ХV Інструкції).

При зверненні до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа представник АТ «Альфа-Банк», обґрунтовуючи факт втрати виконавчого листа, посилався на лист Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 20.08.2020 за № В-8/10259, яким повідомлено правонаступника стягувача про те, що виконавче провадження № 39919109 перебувало на виконанні у відділі державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Крім того, повідомлено заявника, що оригінал виконавчого листа № 2-486/2011 від 30.08.2011 року втрачено при передачі від одного виконавця до іншого.

Згідно ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 3 Розділу V Інструкції виконавче провадження може бути передано від одного державного виконавця до іншого в межах органу державної виконавчої служби.

Згідно п. 5 Розділу V Інструкції виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби у разі: хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці; звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця; включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) державного виконавця відповідно до Закону; утворення виконавчої групи між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення. Передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи. Про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить відповідну постанову.

В засіданні апеляційного суду представник Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) державний виконавець Івасишин П.В. вказав, що виконавче провадження № 39919109 після його відкриття не завершувалося, перебуває на виконанні у відділі та передано йому у зв`язку із звільненням державного виконавця, у якого таке перебувало на виконанні. Однак при передачі виконавчого провадження виявлено втрату оригіналу виконавчого листа № 2-486/2011 від 30.08.2011 року.

При зверненні до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа заявником було надано документи, що містять відомості з автоматизованої системи виконавчого провадження чи її окремого спецрозділу Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28 квітня 2015 року № 614/5 «Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2015 року за № 478/26923, щодо відкриття виконавчого провадження, вчинення виконавчих дій щодо звернення стягнення на майно боржника.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Як висновок Суд визнає, що хоча можна погодитися з тим, що Договірні Сторони мають право за виняткових обставин і, як це має місце в цій справі, користуючись свободою розсуду, контролювати використання власності, втручатися у судові провадження з виконання судових рішень, таке втручання не повинне спричиняти перешкоди виконанню судового рішення, позбавляти його чинності, безпідставно його відстрочувати або, ще гірше, підривати суть цього рішення (рішення ЄСПЛ від 28.07.1999 року у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява N 22774/93, п. 74).

Існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява N 3236/03, п. 43).

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40).

Встановивши, що виконавчий лист було втрачено при передачі від одного державного виконавця до іншого, що вбачається з листа Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 20.08.2020 року № В-8/10259, заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на примусове виконання рішення, яке перебуває на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Враховуючи вимоги п. 4 розділу ХV Інструкції, державний виконавець може прийняти постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження тільки після надходження до нього дубліката виконавчого документа (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 3 цього розділу), що в свою чергу зумовлює виконання відновленого виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Таким чином, з врахуванням того, що виконавчий документ перебував на примусовому виконанні до моменту його втрати за відсутності вини стягувача, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що відмова у видачі дубліката виконавчого листа позбавляє стягувача права на отримання коштів стягнутих з боржника рішенням суду, яке залишається невиконаним в повному обсязі.

Оскільки втрата виконавчого листа відбулася після пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим строк пред`явлення виконавчого листа до виконання перервався 30.09.2013, тому такий строк не закінчився на час звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо видачі дубліката виконавчого листа, на зазначене уваги не звернув, помилково вважав, що довідка Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Люкляна О. від 20.08.2020 року №/В-8/10259 не є достатнім доказом на підтвердження факту втрати виконавчого документа, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

При цьому, посилаючись на ненадання заявником даних про проведення перевірки, службового розслідування стосовно втрати виконавчого листа, суд першої інстанції не врахував, що ЦПК України не зобов`язує суб`єкта звернення наводити причини втрати такого.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При таких обставинах постановлена судом першої інстанції ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», подану його представником адвокатом Гаполяком Олегом Володимировичем, задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 29 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у виконавчому провадженні № 39919109, по справі № 2-486/2011 виданий 30.08.2011 Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» 841 727,40 грн. заборгованості за договором кредиту № 274-22/341 від 09.08.2007, укладеним між Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , 1 700 грн. витрат по оплаті судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.Д. Фединяк

В.А. Девляшевський