Провадження № 22-ц/801/2325/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з цивільних справ Войтка Ю. Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року у цивільній справі № 127/14631/19

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_5 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , про визнання недійсними рішень співвласників багатоквартирного будинку, визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком,

встановив:

04 грудня 2020 року з Вінницького міського суду Вінницької області для апеляційного розгляду надійшла зазначена справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року, поданою до апеляційного суду через суд першої інстанції 30 листопада 2020 року, з якої вбачається, що ця скарга подана понад встановлені процесуальні строки та з порушенням вимог статті 356 ЦПК України.

У вказаній апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, мотивоване тим, що під час проголошення судового рішення вона присутньою не була, копія вказаного судового рішення нею не отримувалась і з повним текстом рішення суду ознайомилась 28.10.2020 (копія заяви про видачу судового рішення та ознайомлення зі справою з відповідною відміткою від 28.10.2020 долучена до матеріалів справи).

Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні в суді першої інстанції 17 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 не була присутня, 28 жовтня 2020 року вона ознайомилася з матеріалами справи і отримала фотокопії документів та копію судового рішення (т. 5, а. с. 66, 67).

Строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року, обрахований відповідно до положень частини другої статті 354 ЦПК України за правилами встановленими статтями 122-124 ЦПК України, закінчився 27 листопада 2020 року, проте апеляційна скарга подана безпосередньо до суду першої інстанції 30 листопада 2020 року, про що свідчить штамп міського суду Вх.№82871, тобто з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 354 ЦПК України.

Звертаючись 30 листопада 2020 року з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 17 вересня 2020 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, порушивши питання про поновлення строку, скаржник не навела обґрунтованих підстав для його поновлення з посиланням на докази, які підтверджують поважність його пропуску, та не надала жодних доказів на підтвердження доводів заявленого клопотання.

Згідно з положеннями частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року необхідно відмовити, вказану апеляційну скаргу залишити без руху та надати особі, яка її подала, строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами на підтвердження її доводів протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду із вказаною апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору враховуючи скрутний майновий стан.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але недовше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони у справі, може звільнити її від оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі- Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Всупереч положенням наведених норм права скаржник не надала суду належних доказів на підтвердження того, що вона дійсно позбавлена можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому законом розмірі, зокрема доказів про доходи чи їх відсутність у 2019 році. Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків містять інформацію лише за період з 04 кварталу 2020 року по 04 квартал 2020 року, довідка про доходи Управління ПФУ в м. Вінниці №8488 9141 6044 9418 від 26.11.2020 про отриману пенсію за період 01.01.2020 по 31.10.2020, довідка ПриватБанку від 25.11.2020 про грошові надходження за листопад 2020 року не підтверджують відсутність у скаржника будь-якого іншого доходу у 2019 році.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи наведене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору задоволенню не підлягає, тому скаржник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній на час звернення позивача з позовом, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40).

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з вказаною позовною заявою у травні 2019 року, при цьому заявила вимоги немайнового характеру про визнання недійсними рішень співвласників багатоквартирного будинку, визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, сплативши судовий збір в розмірі 1 536,80 грн (т.1, а. с. 1-5, 30-37).

Відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, скаржнику необхідно сплатити суму судового збору за подачу цієї апеляційної скарги у розмірі 2 305 грн 20 коп. за такими платіжними реквізитами (про що надати апеляційному суду оригінал відповідного платіжного документу):

Отримувач коштів: УК у м. Вінниці/отг м. Вінниця/22030101; код отримувача за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0002856; код класифікації доходу бюджету: 22030101.

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Положеннями частини першої та третьої статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи наведене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року у вказаній цивільній справі залишити без руху, надавши скаржнику строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити, що протягом вказаного строку скаржник має право звернутись до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин пропуску та надати відповідні докази на їх підтвердження. У разі невиконання вимог ухвали в цій частині у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

У випадку невиконання вимог ухвали в частині сплати судового збору - апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко