Справа № 185/7123/20
Провадження № 2/185/3695/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 грудня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.
з участю секретаря судового засідання Трубіциної А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором безпроцентної позики від 31 травня 2019 року, яка виникла станом на 30 вересня 2020 року, у загальному розмірі 26 732 грн 73 коп, у тому числі:
-сума основного боргу 15 000 грн,
-3% річних 451 грн 23 коп,
-втрати від інфляції 301 грн 50 коп.
Позивач посилається на те, що за умовами договору ОСОБА_2 зобов`язалася повернути грошові кошти у сумі 15 000 грн до 30 вересня 2019 року, однак до теперішнього часу борг не повернула.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 , остання відома адреса місця проживання якої знаходиться на тимчасово окупованій території у м.Донецьк, у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена в порядку, визначеному ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Причину неявки відповідач не повідомила, відзиву на позов не надійшло.
Заява позивача про розгляд справи у його відсутність не містить заперечень проти заочного розгляду справи.
Тому суд проводить заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України.
Як передбачено ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 31 травня 2019 року між позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником ОСОБА_2 був укладений договір безпроцентної позики на суму 15 000 грн (а.с.19).
Строк дії договору з 31 травня 2019 року по 30 вересня 2019 року.
За умовами договору позикодавець зобов`язався перерахувати суму позики на банківську карту сина позичальника ОСОБА_3 , позичальник зобов`язалася повернути позику до 30 вересня 2019 року.
Пунктом 3.2 договору передбачено, що у випадку прострочення повернення позики позичальник сплачує позикодавцеві пеню у розмірі 0,2% від суми позики за кожний прострочений день.
Також 31 травня 2019 року ОСОБА_2 була написана розписка на підтвердження того, що вона отримала від ОСОБА_1 15 000 грн згідно договору позики від 31 травня 2019 року і зобов`язується повернути цю суму у відповідності до умов договору позики (а.с.20).
Як зазначає позивач у позовній заяві, до теперішнього часу грошові кошти за договором позики відповідачем не повернуті.
Доказів протилежного суду не надано.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання відповідача по поверненню позики на день розгляду справи не виконано.
Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу за договором позики 15 000 грн
Відповідно до положень частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Як передбачено ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з наведеним позивачем розрахунком, розмір трьох процентів річних від простроченої суми становить 451 грн 23 коп, втрати від інфляції за час прострочення становлять 301 грн 50 коп.
Загальний розмір позовних вимог, які підлягають задоволенню складає 15 752 грн 73 коп, у тому числі:
-сума основного боргу 15 000 грн,
-три проценти річних 451 грн 23 коп,
-втрати від інфляції 301 грн 50 коп.
Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються на нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики, укладеними з юридичними особами і фізичними особами - підприємцями, місцезнаходженням яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 січня 2018 року або до яких після 1 січня 2018 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій.
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів видно, що позичальник ОСОБА_2 є громадянкою України, яка зареєстрована у місті Донецьку, тобто у населеному пункті, де проводиться антитерористична операція.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не є фізичною особою-підприємцем.
Тому до правовідносин, що склалися між сторонами, підлягають застосуванню положення статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» про встановлення мораторію на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобов`язаннями.
Зважаючи на викладене, позовні вимоги про стягнення пені за договором позики у розмірі 10 980 грн задоволенню не підлягають.
Як передбачено ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем було сплачено при зверненні до суду судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп згідно квитанції № 52 від 09 жовтня 2020 року (а.с.1).
Судовий збір сплачено позивачем у мінімальному розмірі, передбаченому законом за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру.
Тому судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.264-265 ЦПК України, суд
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 31 травня 2019 року, яка виникла станом на 30 вересня 2020 року, у загальному розмірі 15 752 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн 73 коп, у тому числі:
-сума основного боргу 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн,
-три проценти річних 451 (чотириста п`ятдесят одна) грн 23 коп,
-втрати від інфляції 301 (триста одна) грн 50 коп.
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 пені у розмірі 10 980 (десять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя У.М. Болдирєва