Справа №461/7605/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи: Першої львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи: Першої львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження від 05 жовтня 2007 року та Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 09 квітня 2009 року. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно 1/4 квартири АДРЕСА_1 . 21 серпня 2020 року ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернулась до Першої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Першою державною нотаріальною конторою 16.10.2003 року за реєстровим №7-1477.21 серпня 2020 року Першою львівською державною нотаріальною конторою надано відповідь на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, якою позивачці повідомлено, що оскільки квартира АДРЕСА_1 належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, а свідоцтво про право на спадщину видається на конкретно визначене майно, для визначення частки в праві власності на квартиру померлої ОСОБА_1 необхідно звернутись до суду. Спір з приводу спадкового майна виник з тих підстав, що не виділено частки померлої у спільному майні, в зв`язку із чим позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання спадкового майна. Позивачка зазначає, що має право успадкувати та оформити право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_1 , що належала за життя ОСОБА_6 , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. Частина квартири АДРЕСА_1 входить до складу спадкового майна, як така, що належала на праві власності спадкодавцю, позивач має право на спадкування як спадкоємець за заповітом, інших спадкоємців не має. Тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 18.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.10.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду, витребувано з Першої львівської державної нотаріальної контори спадкову справу заведену після смерті ОСОБА_5 .

Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Першої львівської державної нотаріальної контори подав до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, вирішення спору залишає на розсуд суду.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки та відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 07.07.2006 року /а.с. 8/.

13.02.1949 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, в якому в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_9 , 1950 р.н., та дочка ОСОБА_10 , 1953 р.н. 04.03.1969 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано, що вбачається з запису акта про припинення одруження №357.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_12 /а.с. 9/.

27.12.1975 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_8 укладено шлюб, що вбачається з запису акту про укладення шлюбу №437. З даного запису вбачається, що після укладення шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_14 .

Згідно запису акту про укладення шлюбу №1214 від 02.06.1972 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_11 укладено шлюб. З даного запису вбачається, що після укладення шлюбу ОСОБА_11 змінила прізвище на ОСОБА_16 . В даному шлюбі в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В подальшому даний шлюб було розірвано.

Відповідно до запису акту про укладення шлюбу №178 від 03.06.1978 року між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 укладено шлюб. З даного запису вбачається, що після укладення шлюбу ОСОБА_17 змінила прізвище на ОСОБА_19 . В даному шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

25.02.1986 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_18 розірвано /а.с. 10/.

21.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Першої львівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом /а.с.11/.

Згідно заповіту від 16.10.2003 року ОСОБА_5 заповіла все майно своїй доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.12/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 14.10.2013 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та членам її сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 /а.с. 13/.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №2956 наданої ЛМКП «Айсберг» від 14.11.2019 року на АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 /а.с. 15/.

З заяви ОСОБА_3 вбачається, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 , підтверджує за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 право власності на 1/4 частку цієї квартири /а.с.16/.

Згідно відповіді Першої львівської державної нотаріальної контори від 21.08.2020 року №859/02-114 на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 та зазначено, що ОСОБА_18 як спадкоємець, який прийняв після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 має право звернутися до суду для визначення частки в праві власності на квартиру за померлою.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 1, 2 ст.357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток в праві спільної сумісної власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з врахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Як роз`яснено в абзаці 3 пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику в справах за позовами про захист приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриття після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У п.23 постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, зазначено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за ОСОБА_1 , яка є правонаступником та спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 321, 328, 357, 364, 368,370 392, 1216, 1218, 1258, 1261, 1267, 1268-1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ( адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: 28/86520353), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) 840, 80 грн. судового збору.

Повний текст судового рішення складено 25.11.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення

.

Суддя О.Р.Юрків.