Справа № 599/1156/20
РІШЕННЯ н.п.2/599/929/2020
02 грудня 2020 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:
судді Снігурського В. В., при секретарі Куриляк О. Г.,
за участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові, в порядку перегляду заочного рішення, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця,
У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, мотивуючи їх тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат сторін - ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом на належну йому частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 та на 5/6 частини земельних ділянок (пай) загальною площею 3,10 га. Сторони прийняли спадщину. Однак всі витрати на поховання спадкодавця здійснила позивач, тому просить стягнути з відповідача половину цих витрат.
Представник відповідача позову не визнав, вважає, що витрати на поминальні обіди не входять до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця, а інші витрати позивач здійснила за рахунок продажу майна, що належало спадковавцю без згоди іншого спадкоємця відповідача у справі.
Ухвалою суду від 11 листопада 2020 р. дане рішення скасовано та призначено справу до нового судового розгляду.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 брат позивачки та відповідача, що засвідчує свідоцтво про смерть.
Для організації похорон позивачкою сплачено СПД ОСОБА_6 кошти за домовину та інші ритуальні товари на загальну суму 6837,80 грн., що підтверджується накладною від 02 лютого 2019 року.
Також у позовній заяві позивач вказує додаткові витрати на організацію поховання на суму 9612, грн., а саме: 600 грн. священику; 100 грн. за світло в церкві під час похоронної процесії; 300 грн. за машину для домовини; 400 грн. за підготовку ями для поховання, 712 грн. за витрати на пальне; 7500 грн. поминальний обід після похорону на 15 чоловік, однак такі витрати документально не підтверджено.
Крім цього, за умовами договору на виготовлення та встановлення пам`ятника від 14 травня 2020 року позивачкою сплачено ФОП ОСОБА_8 22 200 грн. за виготовлення та встановлення пам`ятника, про що свідчить товарний чек від 14 травня 2020 року.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. Позивачка та відповідач прийняли спадщину, що засвідчують документи спадкової справи №24/2019, відкритої 05 березня 2019 р. за заявою відповідача приватним нотаріусом Зборівського районного нотаріального округу Олійник О. Є.
Відповідно до частини ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.
У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Виходячи з визначення поняття поховання відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.
В силу ст.12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» надання ритуальних послуг визначається необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Таким чином, вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам.
Так, згідно Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України №193 від 19.11.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2004 р. за №1111/9710, до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.
До зазначеного переліку поминальні обіди та виготовлення і встановлення пам`ятника не входять.
Зі змісту вказаних норм законодавства також вбачається, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними правовими поняттями, а тому поминальні обіди не входять до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.03.2018 р. у справі № 554/1793/15-ц.
Таким чином вимоги про відшкодування витрат на виготовлення та встановлення пам`ятника, в також за поминальні обіди задоволенню не підлягають.
Отже, документально підтверджені необхідні та розумні витрати позивачки на організацію поховання спадкодавця становлять 6837,80 грн., згідно накладної СПД ОСОБА_6 від 02 лютого 2019 року. Ці витрати сторони, як спадкоємці, зобов`язані були нести в рівних частинах.
Однак відповідачем надано докази, згідно яких такі витрати позивачкою були здійснені за рахунок майна, яке належало безпосередньо спадкодавцю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказані обставини підтверджуються матеріалами перевірки Зборівського ВП ГУНП в Тернопільській області за зверненням ОСОБА_5 .
Такі доводи є безпідставними, оскільки при первісному розгляді справи позивачка не повідомила суд про факт продажі ВРХ і використання коштів від цього на організацію похорону, не надала суду документів про вартість проданого майна.
Водночас, згідно довідки «Про результати розгляду звернення ОСОБА_5 » Зборівського відділення поліції від 06.03.2019 року, встановлено, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначила, що дійсно продала корову і теля, які належали померлому ОСОБА_5 , але усі виручені від продажу кошти витратила лише на поховання брата ( ОСОБА_5 ), проведення «дев`ятин», та «сорока днів за померлим». Залишок коштів нею буде використано на облаштування могили та пам`ятника.
Аналогічні обставини наведені також самою ОСОБА_1 у її особистих поясненнях від 07 лютого 2019 року та від 13 лютого 2019 року, відібраними у неї працівниками Зборівського відділення поліції.
Таким чином, враховуючи зазначені вище докази, а також, що позивачкою не надано доказів щодо вартості проданого майна, суд погоджується, що витрати на організацію поховання спадкодавця ОСОБА_5 були здійснені за рахунок належного померлому майна, яке було продане позивачкою ОСОБА_1 .
За таких обставин суд вважає, що позивачка власних коштів на поховання спадкодавця не понесла, а тому позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.12,81,264,265 ЦПК України, ст.1232 Цивільного кодексу України, ст.ст.2, 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу», суд,-
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця ОСОБА_5 відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 грудня 2020 року.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський