Єдиний унікальний номер судової справи:490/3911/20
Номер провадження: 22-ц/812/2141/20
У Х В А Л А

07 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Крамаренко Т.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2020 року, постановлену за позовної заявою ОСОБА_1 до Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області про визнання протиправним наказу,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області про визнання протиправним наказу повернуто як неподану.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ст. 126 ЦПК України).

З тексту оскаржуваної ухвали суду, опублікованої за адресою https://reyestr.court.gov.ua/Review/92908023 вбачається, що вона постановлена 12 листопада 2020 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана через систему «Електронний суд» 03 грудня 2020 року, про що свідчить штемпель суду, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Хоча, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 і вказує на те, що копію оскаржуваної ухвали суду отримав 28 листопада 2020 року, клопотання про поновлення строку в апеляційній скарзі відсутнє як і відсутня заява про поновлення строку.

Разом з тим, у відповідності до вимог ЦПК України, апеляційні скарги мають бути оплачені судовим збором за ставками, які визначені частиною 2 статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», який набрав чинності з 01 листопада 2011 року, зі змінами та доповненнями станом на день подачі апеляційної скарги, судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду складає 420 грн. 40 коп.

Однак, апелянтом судовий збір не сплачено, натомість в апеляційній скарзі викладено клопотання про звільнення його від сплати судового збору через відсутність доходів за попередній 2019 рік. На підтвердження чого, надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2019 рік.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Надана ОСОБА_1 інформація про майновий стан, а саме відомості з Державного реєстру фізичних осіб, платників податків про суми отриманих доходів та утриманих податків не є беззаперечним і достатнім доказом його скрутного майнового стану та не підтверджує з достовірністю тієї обставини, що він не може сплатити судовий збір, оскільки він не надав доказів про наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними без значного погіршення фінансового стану.

За таких обставин, для повного та всебічного розгляду клопотання з урахуванням вимог п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 необхідно надати суду докази про наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними без значного погіршення фінансового стану (підтверджені відповідними витягами).

На підставі викладеного та відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 356, ч.3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення недоліків зазначених в тексті ухвали.

Керуючись ст.ст. 136, 185, 354, 356, 357 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєві від 12 листопада 2020 року - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому копії цієї ухвали, для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду, а саме:

- надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2020 року із зазначенням підстав для поновлення такого строку;

- надати докази про наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними без значного погіршення фінансового стану (підтверджені відповідними витягами).

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко