Справа № 2-2088/11
Провадження № 6/461/95/20
Іменем України
03.12.2020 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Береза П.Р.
за участю: представника заявника Гай О.
представників заінтересованих осіб Докторевича Р., Кузіва І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, -
заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-2088/2011 від 15.12.2011 року. Також, просить видати дублікат виконавчого листа №2-2088/2011 від 15.12.2011 року, оскільки такий фактично був втрачений.
Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав. Вказав, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений внаслідок бездіяльності державних виконавців.
Представники заінтересованої особи Пустомитівської міської ради - Докторевич Р.А. та Кузів І.С. в судовому засіданні вимоги заяви заперечили. Вказали, що заявник не надав жодного доказу на підтвердження того, що органом державної виконавчої служби йому не скеровувалася постанова про закінчення виконавчого провадження, а також те, що він таку постанову не отримував. А тому вважають, що заявником не доведено, що у нього були поважні причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Просять відмовити у задоволенні заяви.
Представник заінтересованої особи Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, у відповідності до положень ЦПК України його неявка не є перешкодою для розгляду заяви.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.
Відповідно до п.17-4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30.06.2011 року задоволено позовні вимоги заявника та зобов`язано Пустомитівську міську раду Львівської області забезпечити ОСОБА_1 житлом, надавши окрему квартиру загальною площею не менше 92 м2 (а.с.30-31).
На підставі вказаного рішення, Галицьким районним судом м. Львова 15.12.2011 року видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області (а.с.40).
Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області Стельмащука П.Я. від 23.12.2011 року відкрито виконавче провадження № 30484340 (а.с.41).
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Згідно із ч. 2 ст. 22 цього Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.
Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконанням протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Таким чином, заявник звернувся до державного виконавця із заявою про примусове виконання рішення у строки, передбачені Законом.
В подальшому, постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області ВП № 30484340 від 18.05.2012 року за невиконання рішення суду на боржника накладено штраф у сумі 850,00 грн. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2012 року у справі № 2а-4626/12/1370 скасовано вказану постанову про накладення штрафу (а.с.42-44).
Постановою ВП № 30484340 від 25.06.2013 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2а-2088/2011, виданого 15.12.2011 року Галицьким районним судом м. Львова, встановлено повторне невиконання рішення суду щодо зобов`язання Пустомитівської міської ради забезпечити ОСОБА_3 житлом. За невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії на боржника Пустомитівську міську раду накладено штраф у розмірі 1700,00 грн, однак Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2015 року скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2013 року та скасовано постанову ВП № 30484340 від 25.06.2013 року.
27.06.2013 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2088/2011 від 15.12.2011 року.
Водночас, відомості про належне повідомлення заявника про винесення такої постанови та скерування йому її копії матеріали справи не містять. Також матеріали справи не містять документів з приводу належного повернення і отримання заявником виконавчого листа.
Відповідно до ч.1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Суд не бере до уваги покликання представника заінтересованої особи Пустомитівської міської ради на те, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, зокрема того, що органом державної виконавчої служби йому не скеровувалася постанова про закінчення виконавчого провадження, оскільки неможливо довести неотримання особою відповідного рішення. Натомість в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували скерування заявникові або отримання ним постанови про закінчення виконавчого провадження.
Крім того, ЄСПЛ у справі «Бурміч проти України» прийняв рішення об`єднати в одній справі більше ніж 12 тис. однотипних заяв та задовольнив їх, не розглядаючи по суті. Суд визнав, що Україна порушила права своїх громадян, які домоглися остаточних судових рішень, але не можуть отримати їх виконання.
Також у справі «Півень проти України» суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Суд дійшов висновку щодо відсутності в законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Статтею 129 Конституції України, а також п. 7 ч. З ст. 2 ЦПК України встановлено, що однією з засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За приписами ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
В Україні встановлена кримінальна відповідальність за невиконання рішення суду.
Враховуючи вказане, слід зазначити, що рішення суду, яке вступило в законну силу, не оскаржувалося відповідачем, повинно бути виконано за будь-яких обставин, оскільки належне виконання рішення суду є складовою права особи на справедливий судовий розгляд, що неодноразово визнавалося ЄСПЛ. При цьому, недоліки механізму виконання рішення суду не можуть стати на заваді належному виконанню судового рішення, і, відповідно, реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.
Таким чином суд вважає встановленим той факт, що оригінал виконавчого листа був пред`явлений заявником безпосередньо державному виконавцю, однак такий був втрачений (знищений) державною виконавчою службою.
За наведених обставин, наявні підстави для поновлення ОСОБА_1 строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки такий ним фактично не пропущений, а оригінал виконавчого листа державним виконавцем стягувачу не повернутий, тобто фактично такий є втрачений. Суд погоджується з заявником, що він вчинив всі необхідні дії для виконання рішення суду. Натомість під час розгляду справи не спростовано того факту, що державний виконавець не повернув своєчасно стягувачу виконавчий лист та не повідомив його про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2088/2011 від 15.12.2011 року у належний спосіб, а тому заява підлягає до задоволенння.
Керуючись ст.433, п.17-4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд -
Поновити ОСОБА_1 строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Галицького районного суду м. Львова №2-2088/2011 від 15.12.2011 року.
Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа Галицького районного суду м. Львова №2-2088/2011 від 15.12.2011 року.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 03.12.2020 року.

Суддя Волоско І.Р.