Справа № 360/1174/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2009 року було стягнуто солідарно з нього /позивача/ та відповідачки ОСОБА_2 на користь ВАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору від 30 серпня 2007 року в сумі 196761,72 грн., а також судовий збір в сумі 1700 грн. За виконавчим листом, виданим на підставі вказаного рішення суду, за заявою стягувача у Бородянському РВ ДВС було відкрито відносно нього /позивача/ виконавче провадження № 45722802.

07 вересня 2017 року з торгів було продано його /позивача/ автомобіль, марки КІА Sportage, р/н НОМЕР_1 , на який було накладено арешт у виконавчому провадженні № 51976741. Від продажу вказаного автомобіля на депозитний рахунок виконавчої служби надійшли грошові кошти у сумі 326040,01 грн., частина з яких у сумі 176483,16 грн. виконавчою службою була перерахована на користь ПАТ «Кредобанк» за його /позивача/ кредитним договором, а інша частина коштів у розмірі 128337,04 грн. була перерахована на погашення боргу відповідачки за вищевказаним кредитним договором від 30 серпня 2007 року за яким він /позивач/ був поручителем на підставі договору поруки № 06/2830 дп-07.

На момент укладення відповідачкою зазначеного кредитного договору та договору поруки вони /сторони/ перебували у шлюбі, який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду від 15 квітня 2008 року. Після розірвання шлюбу автомобіль, який ОСОБА_2 придбала за кредитні кошти залишився у її володінні і яким чином вона розпорядилась цим автомобілем йому /позивачу/ не відомо.

Оскільки, він /позивач/ як поручитель, виконав зобов`язання відповідачки за вказаним кредитним договором, то, посилаючись на положення ч.2 ст. 556 ЦК України, просив стягнути з неї на свою користь в порядку регресу грошові кошти у сумі 128337,04 грн.

25 липня 2019 року відповідачка подала відзив на позов в якому зазначила, що позов не визнає, щодо його задоволення заперечує, посилаючись на те, що після винесення вказаного рішення суду та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного рішення суду вона передала представнику ВАТ «Універсал Банк» в якості забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору належний їй автомобіль, марки «Мазда», р/н НОМЕР_2 , чим виконала свої зобов`язання за договором у повному обсязі. Як результат, Бородянським РВ ДВС було знято арешт, накладений на житловий будинок по АДРЕСА_1 . А оскільки наслідки, передбачені нормою статті 556 ЦК України наступають лише у випадку повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання, чого позивачем, відповідно, зроблено не було, то права на зворотну вимоги до неї /відповідачки/, як боржника, він /позивач/ не набув.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та викладене підтвердив.

Відповідачка в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала, посилаючись на ті ж обставини, що і у відзиві на позов.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали виконавчих проваджень № 45722802 та № 51976741 відносно боржника ОСОБА_1 , суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2009 року, яке набрало законної сили 23 червня 2009 року, було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Універсал Банк» 196761,72 грн. як заборгованість по кредитному договору № 06/2830к-07 від 30 серпня 2007 року, що був укладений між цим банком та відповідачкою ОСОБА_2 /а.с. 111/.

Як встановлено вказаним рішенням суду /а.с. 111/, 30 серпня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 06/2830 дп-07, за яким останній взяв на себе зобов`язання відповідати перед банком по зобов`язаннях ОСОБА_2 , що випливали із зазначеного кредитного договору.

Як встановлено з матеріалів справи /а.с. 45-46,70,73-74,121/ та що визнається сторонами, на виконання зазначеного рішення суду 14 липня 2009 року Бородянським районним судом Київської області були видані виконавчі листи № 2-504 відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 листопада 2014 року державним виконавцем ВДВС Бородянського РУЮ (на даний час Бородянський РВ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) щодо примусового виконання вказаних виконавчих документів № 2-504 були відкриті виконавчі провадження № 45685754 відносно боржника ОСОБА_2 та № 45722802 відносно боржника ОСОБА_1 .

Як убачається з матеріалів виконавчого провадження № 45722802 відносно ОСОБА_1 , 31 грудня 2018 року начальником відділу Бородянського РВДВС Собяніною О.В. на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з встановленням відсутності у боржника майна на яке можливо звернути стягнення /а.с.70-74/.

Як зазначив позивач в судовому засіданні та що підтверджується матеріалами справи /а.с. 75-83/, на виконанні у Бородянському РВДВС відносно нього перебувало ще одне виконавче провадження № 51976741, відкрите 22 серпня 2016 року щодо примусового виконання виконавчого листа № 360/1236/12-ц/2/360/593/13 від 04 березня 2014 року про стягнення солідарно з нього / ОСОБА_1 / та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості у розмірі 176483,16 грн. 07 вересня 2017 року були проведені електронні торги та реалізовано належний позивачу автомобіль «Kia Sportage», р/н НОМЕР_1 , на який в рамках цього виконавчого провадження було накладено арешт. Від продажу даного авто на депозитний рахунок виконавчої служби надійшли грошові кошти в сумі 326040,01 грн. з яких, за розпорядженням державного виконавця № 51976741 від 29 вересня 2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 360/1236/12-ц/2/360/593/13 від 4 березня 2014 року, на користь ПАТ «Кредобанк» були перераховані кошти в сумі 176473,16 грн., а за розпорядженням № 45722802 від 29 вересня 2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-504 від 14 липня 2009 року на користь ВАТ «Універсал Банк» були перераховані кошти у розмірі 115703,8 грн., 11570,38 грн. виконавчий збір, 1062,86 грн. витрати виконавчого провадження (всього 128337,04 грн.).

Як зазначила відповідачка в судовому засіданні та що підтверджується матеріалами справи /а.с. 47,49/, в якості забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, за актом прийому передачі від 24 квітня 2009 року нею було передано представнику ВАТ «Універсал банк» належний їй /відповідачці/ автомобіль, марки «Mazda», р/н НОМЕР_2 .

Згідно листа та довідки АТ «Універсал Банк» від 11 грудня 2019 року /а.с. 102-103/, грошові кошти у розмірі 8500 дол. США від реалізації зазначеного автомобіля Мазда, які надійшли до банку 21 серпня 2009 року, були зараховані в рахунок часткового погашення по кредитному договору відповідачки № 6/2830к-07. Всього за період з 28 вересня 2007 року по 21 серпня 2009 року ОСОБА_2 в рахунок погашення зазначеного кредиту було сплачено на користь банку грошові кошти у загальній сумі 13194,23 дол. США.

Згідно листів Бородянського РВ ДВС від 29 жовтня 2019 року та від 04 березня 2020 року /а.с. 90, 123/, 27 січня 2015 року державним виконавцем у виконавчому провадженні № 45685754 відносно боржника ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві згідно п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення). Станом на 04 березня 2020 року виконавчий документ у відділі не перебуває. Матеріали даного виконавчого провадження наразі знищені у з в`язку з чим надати копії квитанцій про часткову сплату боргу по виконавчому документу № 2-504 від 14 липня 2009 року є неможливим.

Відповідно до ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1,2 ст. 556 ЦК України, після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника, зокрема, поручителем.

Правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов`язанні внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Часткове виконання поручителем зобов`язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором (правова позиція ВСУ, викладена у постанова від 23.09.2015 року у справі №6-466цс15).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він, як поручитель, виконав у повному обсязі зобов`язання відповідачки за вказаним кредитним договором, погасивши борг у сумі 128337,04 грн., а тому має право регресної вимоги до останньої.

Однак, як встановлено в процесі розгляду справи, вищевказаним рішенням суду було стягнуто солідарно із сторін на користь ВАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором, що був укладений між даним банком та ОСОБА_2 , у сумі 196761,72 грн., і, вже під час примусового виконання зазначеного рішення суду позивач, як солідарний боржник, фактично погасив частину даного боргу у сумі 115703,8 грн., а, з наданої АТ «Універсал Банк» довідки від 11 грудня 2019 року /а.с.102-103/ вбачається, що в рахунок часткового погашення по кредиту також були зараховані грошові кошти в сумі 8500 дол. США, отримані від реалізації належного відповідачці автомобіля Мазда, а за період з 28 вересня 2007 року по 21 серпня 2009 року нею / ОСОБА_2 / було сплачено в погашення кредиту грошові кошти в загальній сумі 13194,23 дол. США, сама кредитна справа була передана до нового кредитора після укладення угоди про переуступку права вимоги за кредитним договором і доказів того, що заборгованість сторін за цим кредитним договором на сьогоднішній день є остаточно погашеною позивачем суду не надано.

За таких обставин, враховуючи викладене, оскільки позивачем суду не надано належних та допустимих доказів того, що зобов`язання відповідачки за вищевказаним кредитним договором, ним, як поручителем, виконані у повному обсязі, а часткове виконання поручителем зобов`язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором, то підстав для задоволення позову суд не вбачає, у зв`язку з чим вважає необхідним в позові відмовити.

Керуючись ст. п. 3 ч. 1 ст. 512, ч.1,2 ст. 554, ч.1,2 ст. 556 ЦК України, ст. 10-13,81, 259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку регресу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повне рішення суду складено 12 березня 2020 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч