Провадження № 22-ц/4808/145/20
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Мельник О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» про стягнення страхового відшкодування з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2019 року, ухваленого суддею Бабій О.М.,

Короткий зміст позовних вимог та їх обгрунтування

У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» (далі ПрАТ СК «Галицька»), в якому просила стягнути на свою користь з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 21953 грн 73 коп., 1700 грн витрат за проведення експертного дослідження та судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалась на те, що 04 квітня 2018 року сталася ДТП за участю транспортного засобу «ВАЗ 2103» під керування водія ОСОБА_2 , який не впорався з керуванням, в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом DAFCF85, що належить на праві приватної власності позивачу. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ СК «Галицька» згідно полісу №АМ/514822 від 20.09.2017 року. Відповідач замовив незалежну експертну оцінку матеріального збитку у ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», однак вона не була проведена через несплату замовником коштів. 31.08.2019, не дочекавшись оплати відповідача, вона сплатила кошти в розмірі 1700 грн за проведення вищевказаної оцінки та отримала звіт, згідно якого варість матеріального збитку, завданого позивачу, на 15.05.2018 становить 21953 грн 73 коп. 06.09.2019 року страховику було надіслано усі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Після чого між нею та відповідачем було узгоджено розмір страхового відшкодування та порядок його виплати, базою якого стало вищевказане проведене дослідження. Стверджувала, що у встановлений законом строк і до цього часу відповідач не виплатив страхове відшкодування, підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування немає.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Галицька» про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Рішення суд першої інстанції мотивував тим, що копії договору (полісу) обов`язкового страхування АМ/0514822 позивачем суду не надано, також не надано доказів вини водія ОСОБА_2 у ДТП, без чого неможливо встановити чи повинен відповідач ПрАТ «СК «Галицька» сплачувати позивачу страхове відшкодування. Жодних клопотань про витребування доказів позивачем та його представниками не заявлялось. Суд також вважав, що 11 лютого 2019 року сторони погодили розмір страхового відшкодування та порядок його виплати, але протокол представником відповідача не підписано, тому вказаний протокол не може свідчити про визнання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач визнав свій обов`язок виплатити страхове відшкодування, що підтверджується протоколом узгодження розміру страхового відшкодування, однак прострочив усі можливі строки для його виплати.

Апелянт зазначає, що вина водія ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правовопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями, що складені 04.05.2018 року, тому не погоджується із висновком суду про ненадання доказів вини водія.

Стосовно того, що позивачем не надано копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіля ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , у ПрАТ «СК «Галицька», ОСОБА_1 зазначає, що факт укладення договору страхування та видачі полісу вказаний транспортний засіб підтверджується даними сайту Моторного (транспортного) бюро України, що є загальнодоступною інформацією, тим, що відповідач жодного разу не заперечив факту видання страхового полісу, Листом МТСБУ від 25.11.2019 р. на запит адвоката.

Також апелянт зазначає, що самостійно оплатила вартість експертної оцінки матеріального збитку, яка була замовлена відповідачем, однак ним не оплачена, тому її вимоги про стягнення страхового відшкодування та витрати за проведення експертної оцінки є правомірними.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Представник апелянта подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі його та апелянта.

Представник відповідача у засідання апеляційного суду не з`явився, хоча відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Зокрема, відповідача належним чином повідомлено про судове засідання, призначене на 28.01.2020 року, 06.02.2020 року та 13.02.2020 року, що підтверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.136, 144, 145), а також через оголошення на сайті Івано-Франківського апеляційного суду (а.с.150).

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 07.05.2018 року 04.05.2018 року в м. Києві на вул. Заболотного 126/1 трапилась ДТП за участю транспортних засобів «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , як власника наземного транспортного засобу «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_3 застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування АМ/0514822, строк дії полісу з 20.09.2017 року по 19.09.2018 року (а.с.20).

Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, матеріальні збитки становлять 21 953 грн. 71 коп., що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 31.08.2018 року (а.с.6-18).

27.06.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.5).

11 лютого 2019 року ПАТ СК «Галицька» в особі президента ОСОБА_3 М.П.(страховик) та ОСОБА_1 (потерпілий) погодили розмір страхового відшкодування та порядок його виплати, що підтверджується протоколом узгодження розміру страхового відшкодування та порядку його виплати ГСК0М (а.с.22-23).

Вказаним протоколом сторони відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийшли до згоди про розмір страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 по вищевказаному страховому випадку в сумі 18294 гривні, і ця сума є остаточною та подальшому перегляду сторонами не підлягає. Сторони домовились, що Страховик має здійснити виплау страхового відшкодування в узгодженому розмірі з розтермінуванням з 01 лютого по 30 квітня 2019 року (а.с.22-23).

Відповідач-страховик не виконав своїх зобов`язань, визначених вищевказаним протоколом - не виплатив позивачу страхового відшкодування у розмірі, погодженому сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно статті 36.2 вказаного Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Висновок суду першої інстанції про те, що протокол узгодження розміру страхового відшкодування та порядку його виплати ГСК0М (а.с.22-23) не може свідчити про визнання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем, є помилковий з огляду на таке.

Зазначений протокол затверджений печаткою страховика. Відсутність підпису від сторони Старховика не дає підстав для висновку про те, що вказаний протокол не було укладено. Оцінюючи вказаний протокол, колегія суддів враховує, що відповідач ухиляється від участі у розгляді справи, хоч неодноразово належним чином повідомлявся про розгляд справи, жодного разу не надав заперечення щодо позовних вимог, хоча представник відповідача Смолянський отримав копію ухвали про відкриття (а.с.136), якою відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. Відзиву на позов відповідач не подав.

Крім того, ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року у відповідача витребувано належно засвідчену копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0514822 щодо забезпечення транспортного засобу ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , укладеного страхувальником ОСОБА_2 , строк дії з 20.09.2017 по 19.09.2018, а також інформацію про те, чи визнає ПрАТ «СК «Галицька» обставини, встановлені протоколом узгодження розміру страхового відшкодування та порядку його виплати ГСК0М, складений 11.02.2019 у м.Івано-Франківську, між ПрАТ «СК «Галицька» та ОСОБА_1 .

Копію вказаної ухвали представник відповідача отримав 04 лютого 2020 року, однак у строк вказаний в ухвалі, тобто до 04 лютого 2020, на 13 лютого 2020 року відповідач жодних документів та інформації не надав.

Усі вказані обставини, колегія суддів розцінює як відсутність у відповідача заперечень, його згоду із позовними вимогами ОСОБА_1 та узгодження ним умов вищевказаного протоколу.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав із власної ініціативи, за відсутності заперечень відповідача, не брати до уваги протокол про узгодження розміру страхового відшкодування та порядку його виплати ГСК0М, що є порушення принципу змальноності та диспозитивності цивільного судочинства, передбачених ст.12 та 13 ЦПК України.

У вищевказаному протоколі сторони погодились, що з моменту набуття ним чинності сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та зобов`язаннями за договором страхування (за яким видано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0514822), зобов`язання за яким зараховані цим протоколом і буде проведено виплату страхового відшкодування з розтермінуванням.

Тому посилання суду першої інстанції на відсутність полісу як на підставу для відмови у позові, є помилковим. Крім того, наявність полісу підтверджується даними сайту Моторного (транспортного) бюро України, що є загальнодоступною інформацією, і тим, що відповідач жодного разу не заперечив факту видання страхового полісу.

Враховуючи встановлення вищевказаним протоколом обов`язку страховика виплати страхове відшкодування, помилковим є висновок суду першої інстанції про ненадання доказів вини водія ОСОБА_2 у ДТП, без чого неможливо встановити чи повинен відповідач ПрАТ «СК «Галицька» сплачувати позивачу страхове відшкодування.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на отримання від ПрАТ «СК «Галицька» страхового відшкодування у розмірі визначеному вищевказаним протоколом - 18294 гривні, оскільки сторони погодились, що ця сума є остаточною та подальшому перегляду сторонами не підлягає, що відповідає статті 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому саме цю суму страховового відшкодування необхідно стягнути з відповідача в користь позивача, а не у розмірі 21953 грн 73 коп. як просить позивач.

Також судом апеляційної встановлено та не було спростовано відповідачем, що ОСОБА_1 сплатила кошти в розмірі 1700 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.19) за проведення незалежної експертної оцінки матеріального збитку у ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» та отримала звіт, який пізніше став основою для узгодження розміру страхового відшкодування. Тому з відповідача в користь позивача необхідно стягнути вказані витрати за проведення експертизи.

Враховуючи викладене, позов підлягає до часткового задоволення.

Вищезазначеного суд першої інстанції не врахував, порушивши норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, яке відповідно до ст. 374 ЦПК України необхідно скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 зазначеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції необхідно покласти на відповідача, стягнувши з нього на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 768,40 гривень та апеляційної скарги у розмірі 1152,60 гривень, а всього 1921 гривня.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька»(Код , м.Івано-Франківськ, вул.Василіянок,22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 18294 гривні та 1700 гривень за проведення експертного дослідження, судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1921 гривня, а всього стягнути 21921 (двадцять одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 березня 2020 року.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Л.В. Василишин

І.О. Максюта