справа № 462/1013/16-ц
УХВАЛА

04 березня 2020 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

ТОВ «Нью Файненс Сервіс» 08.01.2020 року звернулося до Залізничного районного суду м.Львова із заявою, у якій просить поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №462/1013/16-ц, посилаючись на те, що рішенням суду від 10.05.2016 року, яке набрало законної сили, на користь ТзОВ «ФК «Рантье» стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № Z01.106.77367. На виконання даного рішення 23.10.2018 року видано виконавчий лист. Ухвалою суду від 26.06.2019 року замінено стягувача ТзОВ «ФК «Рантье» на його правонаступника ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», копію якої уповноважений представник ТОВ «Нью Файненс Сервіс» отримав 08.10.2019 року. Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 03.06.2019 року, а ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження представником позивача отримано лише 08.10.2019 року, у зв`язку із цим, вважає, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин і просить суд такий поновити.

Сторони, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, що, відповідно до положень ч.3 ст.433 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не є перешкодою для розгляду заяви. При цьому представник ТОВ «Нью Файненс Сервіс» просить розглядати заяву за її відсутності.

Вивчивши матеріали заяви стягувача, наявні у такій підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, перевіривши матеріали справи № 462/1013/16-ц, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів цивільної справи № 462/1013/16-ц та поданої до суду заяви вбачається, що 23.10.2018 року Залізничний районний суд м.Львова на підставі рішення від 10.05.2016 року видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Рантьє» заборгованості за кредитним договором № Z01.106.77367 від 11.06.2014 року в розмірі 51448, 47 грн.

28.02.2017 р. між ТзОВ «Фінансова компанія «Серет», яке 29.06.2017 року змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» та ТОВ «Фінансова компанія «Рантьє» було укладено договір факторингу №28/02-1, відповідно до якого ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» набуло право грошової вимоги за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № Z01.106.77367 від 11.06.2014 року (позичальник ОСОБА_1 )

Ухвалою Залізничного районного суду від 26.06.2019 року замінено сторону стягувача у виконавчому листі №462/1013/16-ц, виданому 23.10.2018 року Залізничним районним судом м.Львова , із ТзОВ «ФК «Рантье» на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (а.с.85-86).

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Таким чином, оскільки рішення набрало законної сили 03.06.2016 року, на час звернення 08.01.2020 року ТОВ «Нью Файненс Сервіс» із заявою строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 462/1013/16-ц закінчився.

Як вбачається із матеріалів справи копію ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 26.06.2019 року про заміну стягувача у виконавчому листі №462/1013/16-ц представник ТОВ «Нью Файненс Сервіс» отримав 10.07.2019 року (а.с.91), тобто після закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З конструкції ст.433 ЦПК України вбачається, що у ЦПК України не наведено причин, які можна вважати поважними при пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд їх визначає у кожному конкретному випадку на підставі доказів, поданих стягувачем, а тому суд приходить до переконання, що в даному випадку заміна стягувача відбулася під час терміну пред`явлення виконавчого листа до виконання, в результаті чого новий кредитор не мав об`єктивної можливості отримати виконавчий документ вчасно і пред`явити його за належністю, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за таких обставин пропущено з поважних причин.

Відповідно до положень ст.124 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали чинності, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини зазначає, що право на судовий розгляд, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Зокрема, у п.40 Рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п.19 Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2004 року у справі «Михайленки та інші проти України», Суд наголошує, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб п.1 ст.6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення ст.6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 (див. також рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/00, п. 34).

У своєму рішенні у справі Шмалько проти України від 20/07/2004 Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

В обґрунтування поважності причин пропуску для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання ТОВ «Нью Файненс Сервіс», посилається на те, що ухвала Залізничного районного суду м. Львова про заміну стягувача у виконавчому листі була винесена 26.06.2019 року, а тому товариство не мало об`єктивної можливості отримати виконавчий документ вчасно і пред`явити його до виконання.

Суд, визнає наведені стягувачем причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання поважними, тому заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання підлягає до задоволення.

За таких підстав, оскільки боржник на сьогоднішній день не погасив заборгованість, самостійно рішення суду не виконується, окрім цього пропущений строк для пред`явлення цього виконавчого документа до виконання, що не дає можливості стягувачу ТОВ «Нью Файненс Сервіс» звернутися до органів Державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду у вказаній справі, тому суд вважає за необхідне заяву ТОВ «Нью Файненс Сервіс» задовольнити та поновити строк для пред`явлення такого до виконання.

Керуючись ст.ст. 258-261, 433, суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 462/1013/16-ц, виданого 23.10.2018 року Залізничним районним судом м.Львова, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рентьє» 51 448, 47 коп. заборгованості за кредитним договором № Z01.106.77367 від 11.06.2014 року, 1 378 грн. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання ухвали до Львівського апеляційного суду, відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через Залізничний районний суд м. Львова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний