Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/857/2020

Справа № 229/1067/20

27 листопада 2020 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Слободкіної Т.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду м.Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку квартиру в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів,-

В С Т А Н О В И В:

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку квартиру в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що позивач є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченому нотаріально 31.05.2005 року.

Вказаний договір було повністю виконано та зареєстровано у Дружківському бюро технічної інвентаризації 03.06.2005 за номером 18654 в книзі 65.

Відповідачка ОСОБА_3 є його колишньою дружиною та власницею іншої 1/2 частки квартири по АДРЕСА_2 .

Станом на теперішній час він вирішив розпорядитись належним йому майном.

Однак, виявив втрату правовстановлюючого документу на належну йому 1/2 частку квартири.

З метою отримання дублікату правовстановлюючого документу на належне йому нерухоме майно, він звернувся до нотаріуса Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Миросєді В.М. Однак, нотаріусом було йому відмовлено, оскільки дублікат може бути видано лише за заявами обох співвласників квартири одночасно.

Відповідачка із свого боку не бажає йому допомогти.

Таким чином, вважає, що за ним в судовому порядку може бути визнано право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу на квартиру.

10 березня 2020 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області, позовна заява була залишена без руху та позивачу було надано строку для усунення недоліків позовної заяви.

09 квітня 2020 року на адресу суду позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 10 березня 2020 року.

12 травня 2020 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області провадження у справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання.

01 вересня 2020 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилася про час, місце та дату розгляду сповіщена належним чином, за допомогою месенджера «Viber», проте до суду не з`явилася. Надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що в провадженні Дружківського міського суду Донецької області перебувають матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку квартиру в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів. Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, в частині видачі позивачу дублікатів правовстановлюючих документів. Заперечення грунтуються на таких підставах: оригінали правовстановлюючих документів на вище зазначене жиле приміщення знаходяться у відповідача в цілості і схоронності; позивач не єдиного разу не звертався до відповідача з проханням або вимогою надати йому вище зазначені документи, для розпорядження належним йому майном; відповідач визнає за позивачем право власності на 1/2 частку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та визнає всі інші права позивача в частині розпорядження належним майном. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності.

Відповідно до ч.1 ст.6 ЦПК України суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2003 року, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 та було розірвано 09 листопада 2009 року на підставі рішення Дружківського міського суду Донецької області (а.с.11)., проти чого не заперечують сторони.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 31 травня 2005 року, сторони придбали у ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Позивачу ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_3 на праві приватної власності належить по 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7), що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.12-13). Вказані обставини, також не оспорюються сторонами.

Між тим, судом встановлено, що в 2015 році відповідачка виїхала за межі території України, а саме до Російської Федерації де перебуває по теперішній час. Правовстановлюючі документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 перебувають у неї, про що зазначено у письмових поясненнях відповідачки (а.с.84).

Через відмову відповідачки надавати позивачу правовстановлюючі документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , позивач був вимушений звернутися до нотаріуса про видачу дублікату правовстановлюючого документу на квартиру.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Дружківського міського нотаріального округу Миросєді В.М. від 10.01.2020, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Відмова була мотивована тим, що відповідно до п.1.1 п.1 Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та статті 53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялась нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа (а.с.10).

Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ, (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частина 1 ст.317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами цієї статті позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем за вимогами про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

З огляду на те, що відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 ЦК України.

Отже, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , проте не має можливості розпоряджатися своє власністю, оскільки відповідачка з 2015 року перебуває на території Російської Федерації та фізично не може надати правовстановлюючі документи на вказану квартиру. Що свідчить про фактичну їх втрату позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За встановлених обставин, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76-80, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку квартиру в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 27 листопада 2020 року.

Повний текст рішення суду складено 04 грудня 2020 року.

Суддя: В.О.Лебеженко