№ справи687/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року смт.Чемерівці

Чемеровецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Горобець Н.О.,

за участю секретаря - Матушкіної М.П.,

представника позивача адвоката Чернецького В.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чемерівці Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням,

встановив:

В січні 2020 року ОСОБА_2 звернувася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27 листопада 2015 року, близько 08 год. 20 хв., на ділянці 35 км+35 м. автодороги сполучення Кам`янець-Подільський - Білогір`я, поблизу с. Свіршківці Чемеровецького району Хмельницької області, відповідач керуючи маловантажним бортовим автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі 308D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони смт. Чемерівці, в напрямку смт. Білогір`я Хмельницької області, не врахував дорожньої обстановки та стан дорожнього покриття, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, допустив виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням. Внаслідок ДТП він отримав легкі тілесні ушкодження. Вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 25 липня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Внаслідок вчинення злочину йому заподіяно 29042 грн. 82 коп. матеріальної шкоди, яка полягає у пошкодженні належного йому автомобіля. Також йому заподіяно і моральну шкоду, яка виразилась у фізичному болі, переживаннях в зв`язку із отриманими ушкодження та пошкодженням його майна. Враховуючи обсяг та характер моральних страждань, розмір заподіяної моральної шкоди він оцінює в 20000 грн. Крім того, ним було витрачено 4000 грн. витрат на правову допомогу. Просить стягнути з ОСОБА_1 29042 грн. 82 коп. матеріальної шкоди, 20000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення 29042 грн. 82 коп. матеріальної шкоди визнав повністю. Заперечив щодо стягнення з нього моральної шкоди. Також вважає, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та не заперечує щодо стягнення з нього витрат на суму 1500 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного.

ОСОБА_1 27 листопада 2015 року близько 08.20 год. на ділянці 35 км+35 м. автодороги сполучення Кам`янець-Подільський - Білогір`я, поблизу с. Свіршківці Чемеровецького району Хмельницької області, керуючи маловантажним бортовим автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі 308D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони смт. Чемерівці, в напрямку смт. Білогір`я Хмельницької області, порушивши вимоги п.1.5, п.2.3.(б), п.12.1. Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки та стан дорожнього покриття, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, допустив виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху. В ході руху по зустрічному напрямку, ОСОБА_1 допустив зіткнення керованого ним автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі 308D, р.н. НОМЕР_1 із автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався цій смузі руху, у якому знаходилися пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ОСОБА_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в виличній області зліва з розповсюдженням на підочну область зліва та верхнє повіко лівого ока, синяка на переднє-боковій поверхні грудної клітки зліва по ходу сьомого ребра по переднє-підпаховій та середньо-підпаховій лініям, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 25 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. На підставі ч.5 ст. 74, п.2 ч.1 ст. 49 КК України ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання в зв`язку з закінченням строків давності (справа № 676/474/16-к).

Згідно висновку судової автотовраозначої експертизи № 82/16 від 28 березня 2016 року вартість матеріальних збитків, заподіяних внаслідок пошкодження при дорожньо-трансопртній пригоді автомобіля «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 29042 грн. 82 коп.

Згідно висновку експерта № 900 від 04.12.2015 року ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в виличній області зліва з розповсюдженням на підочну область зліва та верхнє повіко лівого ока, синяка на переднє-боковій поверхні грудної клітки зліва по ходу сьомого ребра по переднє-підпаховій та середньо-підпаховій лініям, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК України).

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Постановою Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено (п. 6), що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В зв`язку з тим, що згідно з висновком судової автотовраозначої експертизи № 82/16 від 28 березня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 29042 грн. 82 коп, суд вважає, що вказана сума завданих матеріальних збитків підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.

В позові вказано, що позивачу завдано моральної шкоди внаслідок ДТП в сумі 20000 грн., однак достатніх доказів на підтвердження вказаних обставин та саме такого розміру моральної шкоди позивачем та його представником суду не надано.

Так, обґрунтовуючи форми прояву завданої йому моральної шкоди, позивач покликався на те, що в зв`язку з протиправними діями відповідача, внаслідок пошкодження його майна та заподіяння йому тілесних ушкоджень, він зазнав душевних страждань.

Разом з тим, враховуючи спосіб вчинення ДТП, її наслідки, виходячи також із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування завданої моральної шкоди є частково обґрунтованими і моральна шкода може бути компенсована грошовими коштами в сумі 2000 грн.

При вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 4000 гривень витрат на оплату правничої допомоги адвоката, згідно з укладеним договором про надання правової допомоги від 28 грудня 2019 року, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера № 12 від 28 грудня 2019 року на суму 1000 грн. та № 1 від 02 січня 2020 року на суму 3000 грн.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до поданого розрахунку сума гонорару за надану професійну правничу допомогу позивачу складає 4000 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд визнав витрати за надання професійної правничої допомоги такими, що є неспівмірними із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оскільки обсяг письмових доказів, зібраних адвокатом для подачі позовної заяви до суду, є незначним;

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Крім того, копіювання матеріалів справи не може бути віднесено до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст.ст.1, 19 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене суд вважає, що розумними та співмірними витратами на правничу допомогу, надану позивачу, будуть витрати у розмірі 1800 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 23, 1172 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 223, 258, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 29042 грн. 82 коп. матеріальної шкоди, 2000 грн. 00 коп. моральної шкоди та 1800 грн. судових витрат.

В решті частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 05 березня 2020 року.

Суддя: