Справа № 180/59/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 березня 2020 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
при секретарі - Котовій Н.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/59/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини,-
ВСТАНОВИВ:
15 січня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шаповалов О.Г. звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Марганецького міського суду від 23.12.2016 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку на користь відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією рішення суду від 23.12.2016 року про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, виконавчим листом та свідоцтвом про народження дитини.
Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради від 11 грудня 2019 року визначено місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням виконавчого комітету № 631 від 11.12.2019 року.

З вказаного часу син проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання.

Весь свій вільний час син знаходиться у батька, оскільки не бажає перебувати з матір`ю, яка постійно свариться зі своїм новим чоловіком.

ОСОБА_1 сам утримує сина, ОСОБА_2 кошти на утримання сина не надає. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд звільнити ОСОБА_1 з 11.12.2019 року від сплати аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Марганецького міського суду від 23.12.2016 року на користь відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою від 31 січня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач та його представник адвокат Шаповалов Олександр Григорович надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просить їх задовільнити у повному обсязі.

Відповідач у суде засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, клопотань від неї не надходило.

Представник третьої особи у суде засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотань не надходило.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно - правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який рішенням Марганецького міського суду, Дніпропетровської області від 23 грудня 2016 року було розірвано, що підтверджується копією заочного рішення міського суду від 23.12.2016 року ( а.с. 7-8).

Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого 22 лютого 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 62 ( а.с. 6).

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2016 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на користь ОСОБА_2 , що підтверджується копією рішення міського суду від 23.12.2016 року ( а.с. 7-8), а також виконавчим листом, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 13 січня 2017 року по цивільній справі № 2/180/985/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини ( а.с. 9).

На підставі заяви ОСОБА_1 та матеріалів, наданих службою у справах дітей, рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради від 11 грудня 2019 року визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровська область № 631 від 11 грудня 2019 року ( а.с. 10).

Отже, з грудня 2019 року по теперішній час неповнолітній син сторін проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання від 26.12.2019 року № 412 (а.с. 11). Позивач ОСОБА_1 сам утримує сина, відповідач кошти на утримання сина не надає.

У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно ч.ч. 2-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно вимог ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей.

Частиною ч. 2 ст. 188 СК України передбачено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів-матері дитини. При цьому обов`язок батька -платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Судом встановлено, що дитина припинила проживати з матір`ю і почала проживати з батьком та перебуває на його утриманні.

У зв`язку з чим, стягнення аліментів на користь відповідача не буде сприяти забезпеченню інтересів дитини, а навпаки, погіршить його забезпечення необхідними для життя та розвитку речами. У той час, як звільнення позивача від обов`язку сплачувати аліменти на користь відповідача, відповідатиме інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що наявні законні підстави для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати аліментів, стягнутих з нього рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2016 року, з дня набрання рішенням законної сили.

Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки, коли суд допускає негайне виконання рішень. Враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає за можливе допустити до негайного виконання рішення суду в частині припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача.

Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позовні вимоги задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при пред`явленні позову до суду, в розмірі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією № 43 від 22.01.2020 року ( а.с. 21а).

На підставі зазначеного, керуючись ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.160, 180, 188, 273 СК України, ст. ст.2,3,4,6,9,10,12,13,19,28,76,81,141,247,258,259,263-265,273,274-277,279, 280-283,289, 352, 354-355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини задовільнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були стягнуті за рішенням Марганецького міського суду від 23.12.2016 року на користь відповідача ОСОБА_2 , з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ,( ІПН НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ( паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 в розмірі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Відкликати з Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчий лист №2/180/985/16 від 23 грудня 2016 року, виданий Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених рішенням Марганецького міського суду від 23.12.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула