ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1002/20 Справа № 212/2312/19 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргупозивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_47 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_48 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року, яке ухвалено суддею Власенко М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 08 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_47 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_48 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 звернулися з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (далі - ПАТ «Криворіжгаз»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про визнання незаконними дій та визнання права на забезпечення та встановлення споживачам в квартирах індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначили, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2500 між позивачами та ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» було укладено Типовий договір постачання природного газу споживачам. Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - Типовий договір), цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживачами до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачами будь-яких дій, які засвідчують їх бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачами заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) направляє споживачам інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплату рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Доказом факту приєднання всіх споживачів до Типового договору вважають щомісячне споживання ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ. Позивачі зазначали, що права та обов`язки споживачів виникли з однієї підстави та що предметом цього спору є однорідні права та обов`язки. Права та обов`язки споживачів чітко визначені Типовим договором, а саме розділом IV «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», розділом V «Права та обов`язки споживача» та розділом VІ «Права і обов`язки постачальника». Зміст Типового договору, викладений в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2500, передбачає, що права та обов`язки для всіх споживачів є ідентичними. У серпні 2017 року позивачами, які є мешканцями будинку АДРЕСА_1 були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу до ПАТ «Криворіжгаз» із заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі статті 6 Закону №3533-VI. Однак, листом ПАТ «Криворіжгаз» від 11 травня 2017 року № Кд 01.3.2-ЛВ-8374-0517 споживачів було повідомлено, що не передбачено фінансування робіт із встановлення індивідуальних лічильників газу в кожній квартирі будинку АДРЕСА_1 . Проте позивачі вважають таку позицію ПАТ «Криворіжгаз» неправомірною, оскільки побутовим споживачам відмовлено в забезпеченні та встановленні індивідуальних газових лічильників за рахунок ПАТ «Криворіжгаз».

Вважають, що забезпечити комерційний облік природного газу кожному споживачу будинку зобов`язане газорозподільне підприємство - ПАТ «Криворіжгаз» у термін до 01 січня 2018 року, оскільки ПАТ «Криворіжгаз» є суб`єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на території Жовтневого району м. Кривого Рогу. Згідно структури тарифу для споживачів на послуги розподілу природного газу ПАТ «Криворіжгаз» у період з 2011 року до теперішнього часу закладається встановлення квартирних лічильників газу, що передбачено статтею 3 Закону №3533-VI, де визначено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, тобто покладено на ПАТ «Криворіжгаз». У зв`язку із чим позивачі вимушені звернутися до суду із вищезазначеними позовними вимогами.

Тому просили суд визнати незаконним дії ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо відмови позивачам в забезпеченні індивідуальними квартирними лічильниками побутових споживачів природного газу; визнати за позивачами право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз»; визнати, що ПАТ «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» зобов`язано за власний рахунок в термін до 01.01.2018 року здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників як побутовим споживачам, що проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконними дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальним безкоштовними газовим лічильником побутового споживача природного газу ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_2 .

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальним безкоштовними газовим лічильником побутового споживача природного газу ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_6 право на забезпечення індивідуальним безкоштовними газовим лічильником за рахунок Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» у квартирі АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ПАТ «Криворіжгаз» на користь держави судовий збір в сумі 1 536 грн. 80 коп.

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальним безкоштовними газовим лічильником побутового споживача природного газу ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_6 право на забезпечення індивідуальним безкоштовними газовим лічильником за рахунок Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» у квартирі АДРЕСА_2 .

Стягнути з ПАТ Криворіжгаз на користь держави судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп.

В задоволенні позовних вимог іншої частини позивачів відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивачі просять частково скасувати рішення суду в частині відмови у визнанні незаконними дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні позивачів індивідуальними лічильниками газу; визнання за позивачами права на забезпечення індивідуальним газовим лічильником за рахунок Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», у квартирах будинку АДРЕСА_1 ; визнання, що ПАТ «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу», зобов`язано за власний рахунок в термін до 01.01.2018 року здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників, як побутовим споживачам, що проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивачів про визнання незаконним дії ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо відмови позивачам в забезпеченні індивідуальними лічильниками газу; визнання за позивачами права на забезпечення індивідуальними лічильниками газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз»,правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»; визнання, що ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» зобов`язано за власний рахунок в термін до 01.01.2018 року здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників як побутовим споживачам, що проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянтів, суд першої інстанції залишив поза увагою, що в травні 2017 року, на час виникнення спірних правовідносин, був чинним Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», в редакції зі змінами, внесеними Законом від 09.04.2015 року № 329, відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», визнаний обов`язок ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» встановити за власний рахунок квартирні прилади обліку газу в багатоквартирних будинках саме до 01 січня 2018 року.

Вважають, що судом першої інстанції проігноровано правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в Постанові від 07.11.2018 року по справі № 214/2435/17.

Крім того, зазначають, що висновок суду щодо недоведеності факту відмови відповідача кожному з позивачів, окрім ОСОБА_6 у встановленні індивідуальних газових лічильників є хибним, оскільки згідно листа ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» від 11 травня 2017 року, даний лист є відповіддю на колективне звернення позивачів по справі.

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальним безкоштовними газовим лічильником побутового споживача природного газу ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, належним чином, завчасно, повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_47 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_48 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 є або власниками, або зареєстровані та проживають в квартирах будинку АДРЕСА_1 , є споживачами з отримання послуг газопостачання та сплачують такі послуги (том 1 а.с. 74-233).

Відповідно до Постанови НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз».

Відповідач протягом 2011-2017 років приймав від НАК «Нафтогаз України» природний газ та здійснював його постачання позивачам.

В березні 2017 року позивачами по справі, які мешкають у будинку АДРЕСА_1 проведені загальні збори власників квартир з метою забезпечення раціонального використання природних ресурсів та забезпечення оплати кожним споживачем фактично спожитого об`єму газу. На зборах було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу до ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі ст. 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та делеговано дані повноваження ОСОБА_6 .

Згідно з листа № Кд 01.3-ЛВ-8374-0517 від 11 травня 2017 року на колективне звернення ПАТ «Криворіжгаз» повідомив, що фінансування робіт зі встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку АДРЕСА_1 , за кошти ПАТ «Криворіжгаз» Планом розвитку газорозподільної системи Товариства на 2016-2025 роки, не передбачено та запропоновано врегулювати відносини щодо встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань з вузлів обліку газу та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів шляхом укладення відповідного договору (том 1 а.с. 40).

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині часткового задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_6 до ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підглядає перегляду судом апеляційної інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивачів, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_47 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_48 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для висновку про незаконність дій відповідача щодо відмови у встановленні індивідуальних газових лічильників позивачам, оскільки факт волевиявлення позивачів на встановлення лічильників та факт відмови відповідача кожному з позивачів у такому встановленні не доведений позивачами. Крім того, право позивачів на встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку та терміни, встановлені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» відповідачем жодним чином не порушене та не оспорене, діючим законодавством не передбачено можливості судового захисту права особи від можливих порушень або посягань на майбутнє, також право позивачів, як споживачів газу, на встановлення індивідуальних газових лічильників за рахунок відповідача прямо передбачене законодавством, а отже додаткового визнання таке право в судовому порядку не потребує.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції станом на час звернення позивачів до суду з цим позовом, цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; поживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.

Згідно у статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - це житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Тарифи на газопостачання відносяться до першої групи.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (частини перша, друга статті 20 цього Закону).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Як зазначено у частині першій статті 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій.

Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природнього газу».

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», в редакції на час звернення позивачів до суду з цим позовом, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно з положеннями статті 6 Закону Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та графіками оснащення квартир і приватних будинків лічильниками газу, розробленими відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі (плита газова + газова колонка) - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року. Відповідно до абзацу четвертого підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 6 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 21 грудня 2017 року «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», - тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі є споживачами природного газу, а відповідач - Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: «споживач» - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про ринок природного газу» та Кодексі ГРС.

Колегією суддів встановлено, що позивачі приєдналися до вказаного Типового договору, оскільки щомісячно споживають природний газ та щомісячно сплачують рахунки за спожитий природний газ.

Права та обов`язки споживачів чітко визначені Типовим договором, а саме розділом IV «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», розділом V «Права та обов`язки споживача» та розділом VІ «Права і обов`язки постачальника».

Згідно з пунктом 2.1 цього Типового договору ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з додатком № 1 до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в структурі тарифу затверджено витрати на встановлення лічильників газу населенню за поставлені 1000 куб. м природного газу, які становили 6,96 грн, а згідно з додатком № 1 до постанови від 27 вересня 2016 року № 1625 у структурі тарифу витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за розподілені 1000 куб. м становлять 25,20 грн.

Оскільки позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами, та відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язаний забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі.

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2017 року мешканцями будинку АДРЕСА_1 проведені загальні збори власників квартир з метою забезпечення раціонального використання природних ресурсів та забезпечення оплати кожним споживачем фактично спожитого об`єму газу, на зборах було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу до ПАТ «Криворіжгаз»,правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз»,правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на підставі ст. 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та делеговано дані повноваження ОСОБА_6 .

Згідно з листа № Кд 01.3-ЛВ-8374-0517 від 11 травня 2017 року на колективне звернення ПАТ «Криворіжгаз» повідомив, що фінансування робіт зі встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку АДРЕСА_1 , за кошти ПАТ «Криворіжгаз» Планом розвитку газорозподільної системи Товариства на 2016-2025 роки, не передбачено та запропоновано врегулювати відносини щодо встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань з вузлів обліку газу та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів шляхом укладення відповідного договору (том 1 а.с. 40).

Оскільки позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, тому, на думку колегії суддів, відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами, та забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі.

Зважаючи на те, що позивачі виконували обов`язок щодо сплати отриманих послуг, у тариф яких включено і вартість та роботи зі встановлення індивідуальних лічильників газу населенню, колегія суддів вважає, що ці вимоги зобов`язують відповідача забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі.

Відмова відповідача встановити індивідуальні лічильники позивачам суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачів. З урахуванням вимог статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» волевиявлення позивачів на встановлення індивідуальних лічильників газу не може бути порушеним.

Проте, суд першої інстанції вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про недоведеність заявлених позивачами вимог про визнання незаконними дій ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками кожному з позивачів, що мешкають у будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

Вирішуючи питання про те, за чий рахунок повинно проводитися фінансування робіт з оснащення лічильниками газу та у який період, колегія суддів вважає за необхідне керуватися частиною першою статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно з якою фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Саме на відповідача покладений обов`язок встановлення лічильників газу, лише він повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт і покладання такого обов`язку на споживачів є неправомірним.

Вказаний правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року.

Згідно з положеннями статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та графіками оснащення квартир і приватних будинків лічильниками газу, розробленими відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі (плита газова + газова колонка) - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року.

19 січня 2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" щодо порядку встановлення лічильників споживачам природного газу» №2260-УІІІ від 21 грудня 2017 року, яким було, зокрема, передбачено встановлення споживачам, у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, індивідуального лічильника до 01 січня 2021 року.

Оскільки позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами, та відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2021 року, оскільки на момент ухвалення рішення по даній справі відбулась зміна терміну встановлення таких лічильників для вказаної категорії осіб.

У зв`язку з чим колегія суддів вважає, що визнання за кожним позивачем права на забезпечення індивідуальним газовим лічильником за рахунок відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», який є правонаступником ПАТ «Кнриворіжгаз» та встановлення в подальшому такого лічильника забезпечить оплату позивачам саме того об`єму газу, який ними спожитий, що буде відповідати такому завданню цивільного законодавства, як справедливість.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в позові у визнанні за позивачами права на забезпечення індивідуальними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» та узобов`язанні ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» за свій рахунок в термін до 01 січня 2021 року здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_47 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_48 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 про визнання незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальними газовим лічильником побутовим споживачам природного газу у квартирах будинку АДРЕСА_1 ; в частині визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_47 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_48 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 право на забезпечення індивідуальним безкоштовними газовим лічильником за рахунок Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» у квартирах будинку АДРЕСА_1 та в частині визнання, що ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язано за свій рахунок в термін до 01 січня 2018 року здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та визнання незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальними газовим лічильником побутовим споживачам природного газу у квартирах будинку АДРЕСА_1 Роз; визнання за позивачами право на забезпечення індивідуальним безкоштовними газовим лічильником за рахунок Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» у квартирах будинку АДРЕСА_1 та визнання, що ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язано за свій рахунок в термін до 21 січня 2021 року здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із статтею 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання позову немайнового характеру.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць на 1 січня 2019 року становив 1 921 грн., тобто за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Позивачі, відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», звільнені від сплати судового збору при зверненні з даним позовом.

З огляду дати звернення, при поданні позову кожен з позивачів, мав сплатити по 1 536,80 грн. судового збору, що разом становить 69 156 грн. (768,40 грн. х 2 задоволені вимоги немайнового характеру х 45 кількість позивачів = 69 156).

Крім того, згідно ч.1, пп. 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI, в редакції станом на момент подання апеляційної скарги, за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги що становить 103 734 грн. (69 156 грн. * 150% = 103 734 грн.).

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» на користь держави підлягають стягненню 69 156 грн. в рахунок відшкодування судових витрат по справі за розгляд справи судом першої та 103 734 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383,386 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_47 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_48 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_49 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_47 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_48 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 про визнання незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальними безкоштовними газовим лічильником побутовим споживачам природного газу у квартирах будинку АДРЕСА_1 ; в частині визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_49 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_50 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_51 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , право на забезпечення індивідуальним газовим лічильником за рахунок Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» та визнання, що Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» було зобов`язано за свій рахунок в термін до 01 січня 2018 року здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_49 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_52 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_53 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення зазначених позовних вимог.

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»у відмові в забезпеченні індивідуальними газовим лічильником побутовим споживачам природного газу ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_11 , ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_12 , ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_13 , ОСОБА_13 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_14 , ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_15 , ОСОБА_15 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_16 , ОСОБА_16 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_17 , ОСОБА_17 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_18 , ОСОБА_18 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_19 , ОСОБА_19 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_20 , ОСОБА_20 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_21 , ОСОБА_49 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_22 , ОСОБА_22 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_23 , ОСОБА_23 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_24 , ОСОБА_24 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_25 , ОСОБА_25 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_26 , ОСОБА_26 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_27 , ОСОБА_47 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_28 , ОСОБА_28 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_29 , ОСОБА_29 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_30 , ОСОБА_30 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_31 , ОСОБА_31 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_32 , ОСОБА_32 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_33 , ОСОБА_48 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_34 , ОСОБА_34 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_35 , ОСОБА_35 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_36 , ОСОБА_36 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_37 , ОСОБА_37 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_38 , ОСОБА_38 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_39 , ОСОБА_39 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_40 , ОСОБА_40 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_41 , ОСОБА_41 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_42 , ОСОБА_42 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_43 , ОСОБА_43 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_44 , ОСОБА_44 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_45 , ОСОБА_45 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_46 , ОСОБА_46 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_47 .

Визнати за ОСОБА_1 ,яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_11 , ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_12 , ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_13 , ОСОБА_13 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_14 , ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_15 , ОСОБА_15 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_16 , ОСОБА_16 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_17 , ОСОБА_17 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_18 , ОСОБА_18 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_19 , ОСОБА_19 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_20 , ОСОБА_20 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_21 , ОСОБА_49 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_22 , ОСОБА_22 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_23 , ОСОБА_23 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_24 , ОСОБА_24 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_25 , ОСОБА_25 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_26 , ОСОБА_26 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_27 , ОСОБА_50 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_28 , ОСОБА_28 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_29 , ОСОБА_29 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_30 , ОСОБА_30 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_31 , ОСОБА_31 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_32 , ОСОБА_32 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_33 , ОСОБА_51 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_34 , ОСОБА_34 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_35 , ОСОБА_35 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_36 , ОСОБА_36 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_37 , ОСОБА_37 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_38 , ОСОБА_38 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_39 , ОСОБА_39 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_40 , ОСОБА_40 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_41 , ОСОБА_41 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_42 , ОСОБА_42 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_43 , ОСОБА_43 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_44 , ОСОБА_44 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_45 , ОСОБА_45 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_46 , ОСОБА_46 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_47 право на забезпечення індивідуальним газовим лічильником за рахунок Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз».

Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» за свій рахунок в термін до 01 січня 2021 року здійснити встановлення індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_10 , ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_11 , ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_12 , ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_13 , ОСОБА_13 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_14 , ОСОБА_14 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_15 , ОСОБА_15 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_16 , ОСОБА_16 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_17 , ОСОБА_17 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_18 , ОСОБА_18 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_19 , ОСОБА_19 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_20 , ОСОБА_20 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_21 , ОСОБА_49 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_22 , ОСОБА_22 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_23 , ОСОБА_23 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_24 , ОСОБА_24 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_25 , ОСОБА_25 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_26 , ОСОБА_26 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_27 , ОСОБА_52 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_28 , ОСОБА_28 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_29 , ОСОБА_29 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_30 , ОСОБА_30 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_31 , ОСОБА_31 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_32 , ОСОБА_32 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_33 , ОСОБА_53 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_34 , ОСОБА_34 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_35 , ОСОБА_35 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_36 , ОСОБА_36 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_37 , ОСОБА_37 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_38 , ОСОБА_38 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_39 , ОСОБА_39 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_40 , ОСОБА_40 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_41 , ОСОБА_41 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_42 , ОСОБА_42 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_43 , ОСОБА_43 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_44 , ОСОБА_44 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_45 , ОСОБА_45 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_46 , ОСОБА_46 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_47 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», на користь держави судовий збір у розмірі 69 156 (шістдесят дев`ять тисяч сто п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», за подання апеляційної скарги на користь держави судовий збір у розмірі 103 734 (сто три тисячі сімсот тридцять чотири) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: