Справа № 463/6933/19 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/3934/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Мельничук О.Я., Шеремета Н.О.,

секретаря: Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за скаргою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Личаківський відділ Державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (місце знаходження: 79058, м. Львів, пр.. В.Чорновола, 39) на дії державного виконавця щодо прийняття постанов про закінчення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2019 року скаржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо прийняття постанов про закінчення виконавчого провадження. Просив скасувати постанови державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 30.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження №50769172 та №50769410.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Личаківський відділ Державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (місце знаходження: 79058, м. Львів, пр. В.Чорновола, 39) на дії державного виконавця щодо прийняття постанов про закінчення виконавчого провадження - залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив заявник ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що із оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає таку необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу судом першої інстанції були порушенні норми процесуального права, а саме порушення вимог положень ч. 2 ст.450 ЦПК України, згідно якої неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які були належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянт, як ініціатор процесу на цій стадії, за логікою цивільного процесуального законодавства в системному взаємозв`язку з завданнями та засадами цивільного судочинства, повинен цікавитись рухом власної скарги у разі наявності процесуальної зацікавленості в її розгляді з особистою участю. Крім того, будь-який учасник провадження має можливість дізнатись інформацію про час та місце проведення судового засідання також на офіційній сторінці суду в мережі Інтернет.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 повторно не з`явився у судове засідання, причини поважності своєї неявки не повідомив та не направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно з положеннями ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, умовами для вчинення цієї процесуальної дії є належність повідомлення позивача про час і місце судового розгляду справи (виклик до суду в порядку, передбаченому ст.ст. 128-130 ЦПК України), повторність неявки та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

При цьому поважність причин не має правового значення.

Як вбачається із матеріалів справи ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду, а справу призначено до розгляду на 01 жовтня 2019 року.

У зв`язку із неявкою сторін у судове засідання справу було відкладено на 13 листопада 2019 року. Про дату, час та місце проведення даного судового засідання заявник був повідомлений належним чином. (а.с. 15)

13 листопада 2019 року ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відтак суд залишив його скаргу без розгляду.

Однак, суд першої інстанції неправомірно у даному випадку застосовував положення ч.5 ст. 223 і п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України до правовідносин, які регулюються розділом VII ЦПК України - судовий контроль за виконанням судових рішень, а саме право сторони виконавчого провадження звернутися до суду зі скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особу органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу (ч.1 ст.447 ЦПК України).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З аналізу змісту зазначених положень вбачається, що суд отримавши в провадження скаргу на дії виконавця повинен перевірити, по-перше, чи за належною підсудністю скаржник звернувся до суду. Потім суд має повідомити суб`єкта, дії якого оскаржуються, не пізніше наступного дня після надходження скарги до суду. Далі протягом десяти днів суд повинен розглянути подану скаргу. При цьому розгляд скарги відбувається в судовому засіданні за участю учасників провадження. Про проведення судового засідання (дату, час та місце) суд повідомляє учасників завчасно у встановленому законом порядку. Варто зауважити, що диспозиція частини 2 статті 450 ЦПК України передбачає, що суд першої інстанції може розглянути справу за умови належного повідомлення всіх учасників провадження. При цьому неявка будь-кого з належно повідомлених учасників не перешкоджає розгляду скарги. Тобто за дотримання умови належного повідомлення учасників, закон не покладає на суд обов`язок відкладати або переносити розгляд справи задля повторного повідомлення когось зі сторін в справі. Отже за наявності доказів належного повідомлення сторін про розгляд справи суд може безперешкодно розглянути скаргу на дії виконавця.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що в контексті питання про явку/неявку учасника провадження положення ст. 450 ЦПК України є спеціальними у співвідношенні з іншими положеннями ЦПК України, зокрема статті 257 чи статті 131. Відтак при встановленні явки в судове засідання сторін та вирішенні питання про можливість продовжувати розгляд скарги на дії виконавця суд повинен застосовувати спеціальні положення - ст. 450 ЦПК України.

Тобто, встановивши, що скаржник був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, суд першої інстанції мав усі процесуальні підстави розглядати скаргу по суті.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення скарги заяви без розгляду, через що постановлена ним ухвала відповідно до вимог ст. 379 ч.1 п.4 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.3,4, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2019 року скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 березня 2020 року.

Головуючий О.М.Ванівський

Судді: О.Я. Мельничук

Н.О. Шеремета