Справа № 589/5088/17
Провадження № 2/589/44/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вовнянської сільської ради Шосткинського району, ОСОБА_2 про встановлення факту належності на праві власності померлому житлового будинку та визнання права власності на цей будинок за позивачем в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2017 року позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до Вовнянської сільської ради Шосткинського району Сумської області, в якій просить суд встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право власності на вказане нерухоме майно.

В обгрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її дід ОСОБА_3 , його спадкоємицею першої черги за законом була дружина ОСОБА_4 (баба позивача), яка спадщину прийняла, однак належним чином своїх спадкових прав не оформила та ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. В свою чергу, позивач прийняла спадщину після своєї баби за правом представлення. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса позивач не змогла, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок.

В підготовчому засіданні 14.05.2018р. до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучений син померлих ОСОБА_5 .

Ухвалою від 09.12.2019р. до участі у справі, у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , залучена його правонаступник - ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 25.02.2020р. її процесуальний статус змінено на співвідповідача.

Ухвалою від 22.07.2020р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник Вовнянської сільської ради Шосткинського району Сумської області надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилась, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надала. Судові повістки направлялись на її адресу з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак такі були повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 /т.с. 1 а.с. 5, 119/. За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок АДРЕСА_1 . Проте останній не встиг зареєструвати своє право власності на цей житловий будинок.

На час будівництва спірного будинку до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Із довідки № НОМЕР_1 , виданої 16.11.2017р. виконавчим комітетом Вовнянської сільської ради Шосткинського району Сумської області, вбачається, що за записами погосподарської книги Вовнянської сільської ради № 1 житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 (номер погосподарського обліку 0069) /т.с. 1 а.с. 6/.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На час чинності Цивільного кодексу УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині установлення факту належності житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 52,5 кв.м., позначеного на схематичному плані земельної ділянки літерою «А» з надвірними будівлями та спорудами: сараями, позначеними на схематичному плані земельної ділянки «Б», «Д»; погрібом, позначеним на схематичному плані «Пг»; навісом, позначеним на схематичному плані «В», літньою кухнею, позначеною на схематичному плані «Г»; вбиральнею, позначеною на схематичному плані «У»; огорожею, позначеною «N 1-3», на праві власності ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягають задоволенню.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, у тому числі на вищевказане спадкове майно.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В свою чергу, згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. А відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до відповіді нотаріуса від 11.04.2018р. № 48/01-16, копії спадкової справи № 283/2011, за життя ОСОБА_3 заповіту не склав. Його дружина ОСОБА_4 - спадкоємиця першої черги за законом, яка на час смерті спадкодавця з ним постійно проживала, а також син ОСОБА_5 прийняли після нього спадщину по 1/2 частці кожний. Інші спадкоємці для прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. /т.с. 1 а.с. 44, 116-128/.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули право власності на спадкове майно після ОСОБА_3 (по 1/2 частині кожний), у тому числі і на спірний об`єкт нерухомості. При цьому вони отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку на території Вовнянської сільської ради та майновий пай.

Доводи позову ОСОБА_1 про те, що її баба після смерті чоловіка ОСОБА_3 успадкувала спірний будинок повністю не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Свої спадкові права на спірний об`єкт нерухомості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не встигли належним чином оформити та померли ІНФОРМАЦІЯ_4 та 09.09.2017р. відповідно /т.с. 1 а.с. 11, 104, 152, 232/.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що після смерті баби позивача - ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, в тому числі й на 1/2 частину успадкованого нею майна ОСОБА_3 .

Згідно з наявними у матеріалах справи документами, позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ») є донькою ОСОБА_7 , а той, у свою чергу, є сином ОСОБА_4 та на час відкриття спадщини вже помер /т.с. 1 а.с. 12, 13, 16, 17/.

В свою чергу, згідно зі ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З листа Шосткинської районної державної нотаріальної контори та наявної в матеріалах справи копії спадкової справи № 87/2016 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємицею за законом по праву представлення є її онука ОСОБА_1 (позивач), батько якої та син померлої ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач спадщину прийняла, подавши відповідну заяву до нотаріуса, та отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Інші спадкоємці для прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. На час смерті ОСОБА_4 проживала одна /т.с. 1 а.с. 230-251/.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач станом на день ухвалення рішення є єдиною спадкоємицею померлої ОСОБА_4 , однак вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на свою частку у праві власності на спірний житловий будинок, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавців на спадкове майно, що свідчить про неможливість отримання нею свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке її право має бути захищено в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного суд вважає правомірним позовну вимогу про визнання права власності задовольнити частково, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку, оскільки спадкодавцю ОСОБА_4 належала лише 1/2 частина у праві власності на вказаний будинок, а інша його частина успадкована сином померлого ОСОБА_5 та в подальшому після смерті останнього перейшла в порядку спадкування його донці ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 2/2018 /а.с. 148-171/.

Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за нею, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Керуючись ст. ст. 16, 321, 1223, 1261, 1266, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт належності на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 52,5 кв.м., позначений на схематичному плані земельної ділянки літерою «А» з надвірними будівлями та спорудами: сараями, позначеними на схематичному плані земельної ділянки «Б», «Д»; погрібом, позначеним на схематичному плані «Пг»; навісом, позначеним на схематичному плані «В», літньою кухнею, позначеною на схематичному плані «Г»; вбиральнею, позначеною на схематичному плані «У»; огорожею, позначеною «N 1-3» - ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 / право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 52,5 кв.м., позначеного на схематичному плані земельної ділянки літерою «А» з надвірними будівлями та спорудами: сараями, позначеними на схематичному плані земельної ділянки «Б», «Д»; погрібом, позначеним на схематичному плані «Пг»; навісом, позначеним на схематичному плані «В», літньою кухнею, позначеною на схематичному плані «Г»; вбиральнею, позначеною на схематичному плані «У»; огорожею, позначеною «N 1-3».

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 07.12.2020р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова