Справа № 484/3236/20
Провадження № 2/484/1362/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та дружини

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі по 2500грн. на кожну дитину починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також 1000грн. на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку починаючи з дня пред`явлення позову до суду.

В обґрунтування позову позивача вказала, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.02.2016р. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 донька ОСОБА_6 . Діти проживають з нею. Відповідач з липня 2020р. проживає окремо та з того часу матеріальної допомоги не надає. Вона на теперішній час не працює через те, що здійснює догляд за молодшою дитиною, старша донька часто хворіє. На харчування, одяг та засоби гігієни вона витрачає значні кошти. Відповідач на утриманні інших осіб не має, офіційно не працює, але працює не офіційно будівельником та його дохід становить приблизно 20 000грн.

Ухвалою від 13.10.2020р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначене перше судове засідання на 11.11.2020р., визначені строки для подачі заяв по суті.

09.11.2020р. до суду надійшов відзив, в якому відповідач визнав позов частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей по 1000грн. та на утримання дружини 500грн., вказуючи, що він не має постійного заробітку, дохід у розмірі, зазначеному у позові, він ніколи не отримував. Також він вказав, що не є рідним батьком ОСОБА_3 та наразі факт батьківства оскаржується в порядку, передбаченому ст.. 136 СК України. Вважає, що позов не є повністю обґрунтованим.

11.11.2020р. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1300грн. та 500грн. на її утримання.

Відповідач до суду не з`явився. Згідно квитанції, доданої до відповіді, вона була направлена відповідачеві 11.11.1010р., отже розгляд справи був відкладений на 25.11.2020р.

Через неявку відповідача та відсутності підтвердження про його повідомлення про розгляд справи судове засідання було відкладене на 11.12.2020р.

На судове засідання 11.12.2020р. позивачка не з`явилась, її представник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги у зміненому розмірі вона підтримала та просила їх задовольнити.

10.12.2020р. від відповідача надійшла заява, в якій відповідач просив розглянути справу у його відсутність з урахуванням позиції, викладеної ним раніше.

Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

При цьому кожна сторона кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.02.2016р. Докази щодо розірвання шлюбу сторонами не надані.

Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 донька ОСОБА_6 . Батьками дітей записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Твердження відповідача про те, що він не є батьком ОСОБА_3 , суд не бере до уваги, оскільки докази на підтвердження таких обставин відповідачем не надані.

Діти проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою, наданою Мигіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області. Відповідач проживає окремо.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1 779 гривень, з 1 липня - 1 859 гривень, з 1 грудня - 1 921 гривня.

За приписами статті 141 СК України мати, батько мають рівні як права, так і обов`язки щодо дитини.

Відповідач є працездатним, офіційно не працює і не має стабільного заробітку (доходу), відомостей щодо наявності інших осіб на його утриманні матеріали справи не містять.

Отже, враховуючи викладене, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою як матері, так і батька, беручи до уваги матеріальне становище відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 грн. щомісячно на кожну дитину з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б доводили можливість відповідача сплачувати аліменти на дітей у заявленому позивачкою розмірі.

Також суд зазначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Сімейним кодексом України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (ст. 192 СК України).

До того ж позивачка має право заявити вимоги до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину відповідно до положень ст. 185 СК України.

Крім того, згідно ст.. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 статті 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання позивачки до досягнення молодшою дитиною 3 років в сумі по 500грн. щомісячно, отже позов в цій частині належить задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 1681,60грн. за дві позовні вимоги.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Чернівці, на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі по 1000грн. на кожну дитину з подальшою індексацією до повноліття дітей, починаючи з 28.09.2020 р.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Чернівці, на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання в розмірі 500грн. починаючи з 28.09.2020 року та до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в сумі 1681 (одна тисяча вісімдесят одна)грн. 60коп.

Місце проживання позивача: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Н.А.Медведєва