Справа № 274/1742/20
Провадження № 2-о/0274/73/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"11" березня 2020 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Поступайло Х.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бердичівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території, -

в с т а н о в и в:

10.03.2020 ОСОБА_1 звернулась із вказаною заявою, у якій просить встановити факт народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стать чоловіча, який народився в м. Севастополі, від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що їй відмовлено у державній реєстрації народження дитини, через те, що відсутні медичні документи про народження, а дитина народилася на тимчасово окупованій території у м. Севастополі АР Крим.

Ухвалою суду від 10.03.2020 у справі відкрито окреме провадження.

11.03.2020 від заінтересованої особи - начальника Бердичівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кулик Р. надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності уповноваженого представника відділу, проти задоволення заяви не заперечили.

Від заявниці та заінтересованої особи - ОСОБА_2 , надійшли заяви із проханням справу слухати за їх відсутності, заявниця підтримала вимоги заяви, заінтересована особа вимоги заяви визнав.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта Російської Федерації, номер 53 0948731, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянкою Російської Федерації.

Згідно посвідки на постійне проживання НОМЕР_1 , виданої 22.09.2014, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

З лікарського свідоцтва про народження від 02.10.2018, виданого лікувальною установою та тимчасово окупованій території України у м. Севастополі - Державною бюджетною установою охорони здоров`я Севастопольської міської лікарні № 5 «Центр охорони здоров`я матері та дитини» Пологове № 1 м. Севастопіль, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаюча у АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народила хлопчика, вагою 3630 г, зріст 53 см.

Бердичівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 05.03.2020 відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у проведенні державної реєстрації народження дитини на підставі лікарського свідоцтва про народження від 02.10.2018, виданого Державною бюджетною установою охорони здоров`я Севастопольської міської лікарні № 5 «Центр охорони здоров`я матері та дитини» Пологове № 1 м. Севастопіль.

Наявні у справі матеріали не містять відомостей про перебування заявниці у шлюбі на час народження дитини.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

За положеннями статті 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно статті 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій…

Статтею 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

За статтею 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Відповідно до статті 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Оскільки заявниця, яка є громадянкою Російської Федерації, з 2014 року має посвідку на постійне проживання в Україні, її син народився на тимчасово непідконтрольній Україні території, в м. Севастополі, АР Крим, батьківство дитини визнається громадянином України ОСОБА_2 ; після народження дитини заявниця не може отримати лікарське свідоцтво про народження відповідного зразка, а отримане свідоцтво не може бути використане нею для реєстрації народження на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці, суд доходить висновку про те, що заява підлягає задоволенню.

Вказаний факт належить встановити для подальшої реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження.

Керуючись статтями 13, 257, 263-265, 268, 317 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт народження в м. Севастополі АР Крим ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянки Росії, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , дитини чоловічої статі ОСОБА_3 .

Батько дитини (за умови визнання ним батьківства) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, уродженець м. Бердичева, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Допустити негайне виконання даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя І.Ю. Хуторна