Справа № 716/266/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2020 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Сірик І.С.

за участю секретаря - Барабащук О.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє ОСОБА_3 до територіальної громади с.Василів в особі Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , звернулися до суду із позовною заявою до територіальної громади с.Василів в особі Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказане спадкове майно ОСОБА_4 згідно заповіту від 06.08.2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Кирилюк М.М., зареєстрованого в реєстрі №93 заповів їм. Спадкоємцем, за заповітом, що має право на обов`язкову частку є син померлого ОСОБА_5 , який на час смерті біля батька не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений законом строк не звертався, скористався своїм правом подав заяву, що на спадщину після смерті батька не претендує.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вказують на те, що спадщину після смерті батька, прийняли, звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_4 .

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вони змушені в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності та відсутності позивачів, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Василів в особі Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Василів Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_4 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.01.2014 року (а.с.9). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказане спадкове майно ОСОБА_4 , згідно заповіту від 06.08.2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Кирилюк М.М. та зареєстрованого в реєстрі №93, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померлий заповів позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.14). Спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом є син померлого ОСОБА_5 .

Вiдповiдно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 від спадщини, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_4 протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України відмовився, про що подав до нотаріальної контори відповідну заяву .

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_4 спадщину прийняли, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №37215914 від 23.04.2014 року (а.с.16), та змісту постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.07.2016 року (а.с.21, 18.12.2019 року (а.с.22).

З метою оформлення спадщини позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №37215914 від 23.04.2014 року (а.с.16), однак у видачі свідоцтва нотаріусом їм було відмовлено, оскільки позивачами не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_4 , що вбачається з вищевказаних постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій дій від 20.07.2016 року (а.с.21, 18.12.2019 року (а.с.22).

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідками виконавчого комітету Василівської сільської ради №51, №52 від 23.01.2020 року (а.с. 23,24), копією погосподарської книги (а.с.25).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Згідно довідки виконавчого комітету Василівської сільської ради №51 від 23.01.2020 року (а.с. 23) житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 побудований за власні кошти, не є колгоспним двором, будівельний паспорт не виготовлявся, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачами, як спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 11-12). Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №351 від 24.12.2019 року (а.с.12) його вартість становить 125484 (сто двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят чотири ) гривні 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 4,12,13,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 44,40 кв.м. та житловою площею 31,40 кв.м., що в плані зазначений під літ. «А», з господарськими будівлями та спорудами, а саме: підвал під літ. «Г/Пд», літня кухня під літ. «Б», сарай під літ.»В», гараж під літ. «Г», літня кухня під літ. «Д», сарай під літ. «Ж», вбиральня під літ «З», ганок під літ. «А/а», криниця під літ. «К», хвіртка-ворота №1,2, огорожа №3, огорожа №4, в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Василів, актовий запис №01.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 44,40 кв.м. та житловою площею 31,40 кв.м., що в плані зазначений під літ. «А», з господарськими будівлями та спорудами, а саме: підвал під літ. «Г/Пд», літня кухня під літ. «Б», сарай під літ.»В», гараж під літ. «Г», літня кухня під літ. «Д», сарай під літ. «Ж», вбиральня під літ «З», ганок під літ. «А/а», криниця під літ. «К», хвіртка-ворота №1,2, огорожа №3, огорожа №4, в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Василів, актовий запис №01.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду в порядку визначеному главою першою розділу п`ятого та п.15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 виданий 16.02.2008 року Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області, РНОКПП: НОМЕР_5 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_4 . свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №327 від 28.02.2012 року, видане Чернівецькою обласною КДКА, РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач: Територіальна громада с.Василів в особі Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, адреса місцезнаходження с.Василів Головна,57 Заставнівського району Чернівецької області.

Суддя Сірик І.С.