КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Про ухвалення додаткового рішення)

Справа № 376/641/17-Ц Головуючий у суді першої інстанції: Віговський С.І.

Справа № 22-з/824/160/2020 Головуючий - Гаращенко Д.Р.

19 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у судовому засіданні заяву адвоката Перепелиці Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою адвоката Перепелиці Олександра Володимировича який діє в інтересах ОСОБА_1 , особи, яка не брала участі у справі, але щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, на рішення Сквирського районного суду Київської області від 15.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Красноліської сільської ради Сквирського району Київської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року позивачі ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Красноліської сільської ради Сквирського району Київської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 15.03.2017 позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 15.03.2017, адвокат Перепелиця О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 16.01.2020 апеляційну скаргу адвоката Перепелиці О.В. який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено, рішення Сквирського районного суду Київської області від 15.03.2017 скасовано та ухвалити нове про відмову в задоволені позову.

22.01.2020 адвокат Перепелиця О.В. який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Просив прийняти докази детального опису видів, вартості та оплати витрат надання правничої допомоги адвокатом Перепелицею О.В. апелянту ОСОБА_1 , договору про надання правничої допомоги № АП-01цс/1709-19 від 17.09.2019.

Розподілити у порядку статті 141 ЦПК України та стягнути судові витрати за результатом розгляду справи, що сплачені апелянтом, а саме судового збору та витрат на професійну правничу допомогу рівнозначно з кожного позивачів ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Солом`янським РВГУДМС України у м. Києві 20.05.2014, адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання (згідно даних у матеріалах справи): АДРЕСА_2 , паспорт серія. НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РУ ГУМВ України у м. Києві 20.03.1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ); та відповідно винести додаткове рішення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що постановою Київського апеляційного суду від 16.01.2020 задоволено вимоги апеляційної скарги адвоката Перепелиці О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5 прохальної частини апеляційної скарги ОСОБА_4 просив, стягнути з Позивачів на користь ОСОБА_1 всі судові витрати при їх розподілі згідно ст.141 ЦПК України, у тому числі судовий збір і витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу.

Зазначив, що докази оплати правничої допомоги будуть надані суду не пізніше закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом у даній справі згідно ч.2 ст.137. ч.8 ст.141 ЦПК України.

В апеляційній скарзі, апелянтом було зазначено орієнтований розрахунок витрат на правничу допомогу,в якому згідно ст.137 ЦПК України було зазначено умови договору надання правничої допомоги адвокатом, ціна та вартість даної правничої допомоги з погодинним нарахуванням, орієнтовний час, строки оплати такої правничої допомоги довірителем ОСОБА_1 , а саме: між ОСОБА_1 та адвокатом Перепелицею О.В. було укладено договір про надання правничої допомоги № АП-01цс/1709-19 від 17.09.2019 на представлення та захист прав, інтересів Відповідача у даній справі.

Додатковою угодою №1 від 18.09.2019 до даного договору (п.2), враховуючи ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ОСОБА_1 та адвокатом встановлено ціну, порядок, строки оплати правової допомоги адвокату у даній справі. Ціна винагороди адвоката складає 750. 00грн./1робоча година.

Враховуючи складність даної справи - орієнтовний час роботи адвоката у даній справі складатиме 15 (20) робочих годин на орієнтовну загальну суму 12000 (15000)грн. розрахунки: 15 (20) год. х 750грн./1год. = 12000 (15000)грн.).

На обґрунтування вимог заяви, адвокатом надано докази нарахування правничої допомоги, детальний опис вартості, ціни, видів надання правничої допомоги, докази оплати правничої допомоги у даній справі, що не перевищує вартості у вищевказаному Орієнтовному розрахунку витрат правничої допомоги, зокрема:

1) оригінал Додаткової угоди №1 від 18.09.2019 до договору про надання правничої допомоги № АП-ОІцс/1709-19 від 17.09.2019.

2) оригінал Акту №1 від 20.01.2020. приймання-передачі надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги АП-01цс/1709-19 від 17.09.2019. на суму 14 625,00 грн. (що враховує також надання адвокатом правничої допомоги на судовому засіданні апеляційної інстанції 16.01.2020 у даній справі)

3) оригінал дублікату банківської квитанції оплати правничої допомоги на суму 14625, 00 грн. згідно договору про надання правничої допомоги № АП-01цс/1709-19 від 17.09.2019.

23.01.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали заперечення на заяву щодо витрат на правничу допомогу, заперечення аналогічні за змістом.

В обґрунтування заперечень зазначили, що адвокат Перепелиця О.В. здійснює представництво ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги від 17.09.2019, ордеру серії КВ № 723764.

Згідно вказаних договору та ордеру адвокат здійснює представництво інтересів клієнта у будь-яких підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності; усіх інстанціях суду, прокуратури, НПУ, СБУ, ДБР. НАБУ і усіх держорганах України», що суперечить висновкам постанови Велика Палата Верховного Суду від 5 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 відповідно до якої в ордері має бути зазначена конкретна назва суду, в якому адвокат надає правову допомогу.

Договір про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом Перепелицею О.В. та ОСОБА_1 є припиненим з 20 січня 2020 року, а тому вимоги позивачів є безпідставними та суперечать положенням ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 17.09.2019, а саме п. 4.1 «Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Підтвердженням повного виконання зобов`язань адвокатом за цим Договором вважається винесення судом рішення по справі в інтересах клієнта, та/або підписання акта приймання передачі надання правничої допомоги.

Зазначили, що в матеріалами справи не підтверджуються обставини надання ОСОБА_1 адвокатом правничої допомоги саме за даною справою (договір про надання правової допомоги від 17.09.2019, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Перепелицею О.В., не містить посилань про надання правничої допомоги саме по справі № 376/641/17-ц, а також не доведено обставин здійснення ОСОБА_1 оплати послуг за надання правової допомоги в зазначеному розмірі саме в якості оплати послуг адвоката та безпосередньо адвокату, оскільки оплата таких послуг за зазначеним договором була здійснена ОСОБА_1 на користь отримувача - фізична особа ОСОБА_5 , про що свідчить дублікат квитанції від 21 січня 2020 року (засідання відбулось 16 січня 2020 року), у зв`язку з чим зазначені витрати не є витратами на послуги адвоката та, відповідно не є судовими витратами в розумінні норм ЦПК України.

На підтвердження суми коштів, визначеної за надання правової допомоги адвокатом не надано достатніх доказів та детального опису виконаних робіт на підтвердження такого розрахунку.

Усі докази повинні бути подані учасниками справи до закінчення судових дебатів або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Докази, в обґрунтування заяви про прийняття доказів витрат правничої допомоги були подані 21.01.2020, тобто на 6-ий день, отже з пропуском процесуального 5-денного строку.

Просили відмовити в задоволенні заяви адвоката Перепелиці О.В. представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні адвокат Перепелиця О.В., та ОСОБА_1 підтримали заяву, просили її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились. Представник позивача направила до суду клопотання про відкладення справи у зв`язку з перебуванням в іншому судовому засіданні в Оболонському районному суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч. 4 зазначеної статті, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши думку осіб які з`явились у судове засідання, щодо заявленого клопотання колегія суддів залишила його без задоволення відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката Перепелиці О.В., та ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України зазначено: «Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п п`яти днів післяухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про не відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду».

Згідно статті 137 ЦПКУкраїни витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні.

У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Дослідивши додані до заяви про ухвалення додаткового рішення акт приймання передачі надання правничої допомоги від 20.01.2020 до договору про надання правничої допомоги № АП-01цс/1709-19 від 17.09.2019 з детальним описом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), копію квитанції по оплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 625,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

17.09.2019 між адвокатом Перепилецею О.В. та Кисленком С.В. було укладено договір про надання правничої допомоги за № АП-01 цс/1709-19.

Згідно із зазначеним договором адвокат здійснює представництво клієнта у судових та інших органах.

Відповідно до п. 3.2. договору Ціна та порядок оплати надання правничої допомоги Адвокатом за договором визначаються сторонами у додаткових угодах до договору. ( а.с. 72)

Згідно з додатковою угодою № 1 від 18.09.2019 сторони договору про надання правничої допомоги № АП-01цс/1709-19 від 17.09.2019 узгодили вартість здійснення правничої допомоги у розмірі 750 грн. за робочу годину надання правничої допомоги та участь адвоката у судових засіданнях. ( а.с. 134)

Колегія суддів вважає, що подача документів на підтвердження витрат на правничу допомогу відбулась в строки встановлені частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Щодо оплати вартості вчинених адвокатом дій, необхідних для представництва інтересів клієнта колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката ОСОБА_5 враховується їх пов`язаність з розглядом справи, обґрунтованість та розумність.

Щодо заперечень проти заяви про прийняття доказів витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо викладених неточностей в ордері адвоката, колегія суддів частково погоджується з запереченнями сторони щодо зазначення місця представництва інтересів клієнта адвокатом, але звертає увагу на те, що зазначене не є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

Договір про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом Перепелицею О.В. та ОСОБА_1 не містить посилання на конкретну справу за якою адвокат надає правову допомогу клієнту, тому колегія суддів не вважає його укладеним до ухвалення конкретного рішення апеляційним судом.

Щодо відсутності підтверджень обставини надання адвокатом Перепелицею О.В. правничої допомоги ОСОБА_1 саме за даною справою колегія суддів виходить з дій сторони та подачі доказів про надання правничої допомоги саме у дану справу.

Колегія суддів не погоджується з запереченнями сторони, щодо ненадання адвокатом Перепелицею О.В. достатніх доказів та детального опису виконаних робіт на підтвердження здійсненого розрахунку.

Детальний опис правничої допомоги викладений у акті № 1 приймання передачі правничої допомоги, та наданий суду, подача доказів відбулась в межах процесуальних строків.

За таких обставин витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню повністю, оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг та заява про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших.

Керуючись ст.ст.270, 367, 368, 381, 382, 383,384 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву адвоката Перепелиці Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити у справі додаткове рішення щодо розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) 7 980 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. на відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) 7 980 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. на відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття може бути оскаржена протягом 30 днів до Верховного Суду з підстав визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2020 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль