Справа № 199/8350/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Вказана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником 2/3 частини житлового будинку та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 17.04.2018 року та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Фактично у користуванні заявниці знаходиться земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 3507 кв.м. На цій земельній ділянці розташовані будівлі та споруди заявниці, а також город.

Навесні 2020 року заявниця дізналася від сусідів про те, що ОСОБА_2 збирає підписи для узгодження меж земельної ділянки з метою оформлення права власності в порядку приватизації на частину земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 ..

Після чого заявниця неодноразово зверталася до міського голови ОСОБА_3 з листами, в яких зазначала про те, що частина земельної ділянки, яку має намір приватизувати ОСОБА_2 є у фактичному користуванні родини заявниці вже більше 75 років, частина земельної ділянки планувалася під забудову житлового будинку та оформлення її на користь сина заявниці - ОСОБА_4 , який подавав заяву на землевідведення цієї ділянки №13/7088 від 02.07.2007 року та отримав можливість розміщення житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Синами заявниці були подані нові клопотання на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на ОСОБА_5 №33/1799 та ОСОБА_6 №33/1798 від 03.04.2020 року, на що було отримано відмову з підстав того, що ділянка знаходиться в розробці сторонніми особами. У зв`язку із зазначеним вище позивач просила зупинити процес приватизації спірної земельної ділянки та надати можливість повернути земельну ділянку.

Однак, питання заявниці не було вирішено міською радою, натомість повідомлено листами від 22.06.2020 року та 08.07.2020 року про наявність рішення від 18.12.2019 року №261/52 «Про надання учаснику антитерористичної операції ОСОБА_2 , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_2 » на підставі відповідного клопотання учасника АТО від 10.10.2019 року №36/4641.

В той же час, заявницею у червні 2020 року подано клопотання вх.№36/3251 від 23.06.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 . Однак, листом від 04.08.2020 року №8/13-2132 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради було відмовлено позивачці у задоволенні зазначеного клопотання з посиланням на те, що запитувана земельна ділянка розташована в межах земельної ділянки, щодо якою Дніпровською міською радою прийнято рішення від 18.12.2019 року №261/52 «Про надання учаснику антитерористичної операції ОСОБА_2 , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у район АДРЕСА_2 ».

У зв`язку з неможливістю вирішення спірного питання в позасудовому порядку позивачка у вересні 2020 року звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом,

Станом на сьогодні зазначена вище справа знаходиться у провадженні судді Луніна О.С..

Також позивачці стало відомо про те, що 21.10.2020 року Дніпровською міською радою прийнято рішення «Про передачу земельної ділянки у районі по АДРЕСА_2 у власність гр. ОСОБА_2 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) № НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку кадастровий номер №:01:684:0013 частина якої, на думку заявниці, знаходиться у її фактичному користуванні та використовується нею як город.

Також, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.11.2020 року вбачається, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:684:0013 зареєстровано за ОСОБА_2 06.11.2020 року, номер запису про право власності 39139671.

Заявниця має намір звернутися до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , та до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про:

-визнання недійсним та скасувати рішення Дніпровської міської ради від 21.10.2020р. №117/62 про передачу земельної ділянки у районі пров. Касьянівського (Амур- Нижньодніпровський район) площею 0,1000га, кадастровий номер :01:684:0013 у власність гр. ОСОБА_2 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

-скасування і вилучення запису з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки площею 0,1000га кадастровий номер :01:684:0013 у районі пров. Касьянівського (Амур-Нижньодніпровський район), м. Дніпро за гр. ОСОБА_2 скасування і вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, право власності на яку зареєстровано 06.11.2020р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55093706 від 12.11.2020р., державний реєстратор Кучеренко Євген Анатолійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

Окрім цього 04.12.2020 року позивачу стало відомо про намір ОСОБА_2 відчужити спірну земельну ділянку.

На думку заявниці існують реальні ризики того, що внаслідок продажу ОСОБА_2 спірної земельної ділянки можуть виникнути складнощі у поновленні порушених прав та інтересів заявниці, за захистом яких вона буде звертатися до суду.

Посилаючись на вказані обставини, заявниця просила суд заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням земельної ділянки кадастровий номер :01:684:0013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, право власності на яку зареєстровано 06.11.2020 року, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55093706 від 12.11.2020 року, державний реєстратор Кучеренко Євген Анатолійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, до розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до положень ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Проте, заявником не надано суду доказів на підтвердження вчинення відповідачами дій, спрямованих на порушення прав позивача після пред`явлення позову до суду, а саме доказів тому, яким саме чином перехід права власності на спірну земельну ділянку (право власності на яку заявнику ніколи не належало) до іншої особи утруднить або зробить неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Тому суд, на підставі викладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя