справа №619/199/20
провадження №2/619/434/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого - судді Якименко Л.О.

за участю секретаря судового засідання Герасименко А.С.

розглянув у судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій Анна Олександрівна про визнання правочину дійсним.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій Анна Олександрівна про визнання правочину дійсним.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що її батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті батька ОСОБА_3 позивач звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій Анни Олександрівни.

06.08.2019 нотаріусом Маслій А.О. була заведена спадкова справа №64565480, номер у нотаріуса 166/2019 та наданий позивачу витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №57117541 від 06.08.2019, виданий Дергачівською Державною нотаріальною конторою.

31.03.1998 між батьком позивача ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 , яка мешкала на той час за адресою: АДРЕСА_1 , був укладений договір купівлі-продажу нерухомості у Харківській Товарній Біржі (адреса: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 22, № Н5-208, за яким батько позивача купив, а ОСОБА_2 продала житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0.15 га; інвентаризаційна оцінка будинку з надвірними спорудами - 15 133 гривні.

За домовленістю сторін будинок з надвірними спорудами був проданий за: 15 133 гривні. Гроші в сумі 15 133 гривні були отримані ОСОБА_2 від ОСОБА_3 до посвідчення угоди.

Правочин обома сторонами повністю виконаний: продавцем були звільненні всі приміщення, передані ключі. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв.

Батько позивача, використовував даний будинок протягом 21 року для постійного проживання, був зареєстрований та постійно мешкав за вказаною адресою, регулярно оплачував комунальні платежі та утримував будинок і надвірні споруди в належному санітарно-технічному стані. Після смерті ОСОБА_3 в даному будинку зареєстрована та продовжує мешкати мати позивача - ОСОБА_4 .

28.11.2019 позивач отримала від Державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2404/02-31 від 28.11.2019, в зв`язку з тим, що позивачем був наданий документ (договір купівлі-продажу нерухомості, посвідчений 31.03.1998 за №Н5-208 Харківською Товарною Біржею).

На час укладення договору на товарній біржі під час придбання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , сторони не знали, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Найдьонова О.Г. в судове засідання не з`явилися, в поданій до суду заяві представник позивача адвокат Найдьонова О.Г. позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та за їх відсутності, що суд вважає за можливе.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи за останнім відомим місцем реєстрації та проживання належним чином, згідно розміщення оголошення на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України» в розділі «Громадянам» під назвою «Інформація для громадян, які викликані до суду через веб-портал «Судова влада України», що автоматично дублюється з можливістю швидкого знаходження на головній сторонці суду 24.02.2020. Про поважні причини неявки відповідач суду не повідомила, відзив на позов не подала. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за її відсутності в заочному судовому засіданні.

Відповідач у справі - представник Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області не з`явився, згідно листа селищний голова Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області Гололобов О.О. (об`єднаної територіальної громади) просить розглядати справу без присутності представника, вирішити спір на розсуд суду та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Третя особа - нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. не з`явилася, згідно наданого листа завідувач Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Якименко О.І. просить розглядати позовну заяву без участі представника Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, державного нотаріуса Маслій А.О. та прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності учасників справи. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 06.08.2019.

Після смерті ОСОБА_3 позивач звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій Анни Олександрівни.

06.08.2019 нотаріусом Маслій А.О. була заведена спадкова справа №64565480, номер у нотаріуса 166/2019 та наданий позивачу витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №57117541 від 06.08.2019, виданий Дергачівською Державною нотаріальною конторою Харківської області.

31.03.1998 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка мешкала на той час за адресою: АДРЕСА_1 , був укладений договір купівлі-продажу нерухомості у Харківській Товарній Біржі (адреса: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 22, № Н5-208, за яким батько позивача купив, а ОСОБА_2 продала житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0.15 га; інвентаризаційна оцінка будинку з надвірними спорудами - 15 133 гривні.

За домовленістю сторін будинок з надвірними спорудами був проданий за 15 133 гривні. Гроші в сумі 15 133 гривні були отримані ОСОБА_2 від ОСОБА_3 до посвідчення угоди.

Правочин обома сторонами повністю виконаний: продавцем були звільненні всі приміщення, передані ключі. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв.

ОСОБА_3 використовував будинок протягом 21 року для постійного проживання, був зареєстрований та постійно мешкав за вказаною адресою, регулярно оплачував комунальні платежі та утримував будинок і надвірні споруди в належному санітарно-технічному стані. Після смерті батька позивача - ОСОБА_3 в даному будинку зареєстрована та продовжує мешкати мати позивача - ОСОБА_4 .

28.11.2019 позивач отримала від Державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2404/02-31 від 28.11.2019, в зв`язку з тим, що позивачем був наданий документ (договір купівлі-продажу нерухомості, посвідчений 31.03.1998 за №Н5-208 Харківською Товарною Біржею).

На час укладання договору на товарній біржі під час придбання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , сторони не знали, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають.

На час посвідчення вищевказаного договору, в 1998 році, діяв Цивільний кодекс УСРС в редакції 1963 року. Згідно ст. 227 Цивільного кодексу УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією стороною є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

На час укладання договору не існувало законодавчих обмежень на здійснення такого правочину біржами та угода не була належним чином нотаріально посвідчена.

Спірний договір був укладений у 1998 році до набрання чинності Цивільного кодексу України то відповідно до вимог п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК України в редакції 1963 року, оскільки його норми регулюють спірні правовідносини на час виникнення.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились відносно всіх суттєвих умов договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним.

В даному конкретному випадку, сторонами виконані всі суттєві умови їхнього договору купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується наданими суду документами.

Згідно Закону дане питання може бути вирішено лише в судовому порядку, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду.

Згідно ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставіст.ст. 16, 220, 328, 392 ЦК України,керуючись ст.ст. 77-81, 89, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № Н5-208, посвідчений 31 березня 1998 року Харківською товарною біржею, житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвенрос» за №655 в реєстровій книзі №6, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області в 30-денний строк з моменту оголошення рішення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Л. О. Якименко