Справа № 648/3989/19
Провадження № 2/648/192/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

за участю: секретаря судового засідання- Когут Є.А.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Андруневича В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадщину

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 83 роки, померла її мати, ОСОБА_4 . За життя остання заповіт не склала. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй стало відомо, що з аналогічною заявою звернувся також її рідний брат, ОСОБА_2 .. Вважає, що відповідач має бути усунутий від права на спадщину, оскільки він ухилився від надання допомоги матері, яка останні роки життя, як за станом здоров`я, так і в силу віку, потребувала постійного стороннього догляду. Догляд за ОСОБА_4 , здійснювала вона, позивач. Просила, на підставі ч.5 ст.1224 ЦК, усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4 ..

У відзиві на позов представник відповідача вказав на безпідставність та недоведеність позовних вимог з тих підстав, що належних доказів, які б вказували, що ОСОБА_2 ухилився від надання допомоги ОСОБА_4 , а також у потребі спадкодавця в допомозі саме відповідача, позивачем не надано. Натомість, відповідач проживає в іншому населеному пункті, є пенсіонером, знав, що за матір`ю здійснює догляд його сестра. При цьому, матір відповідача ніколи не просила його про допомогу. Просив відмовити у позові.

6 грудня 2019 року відкрито провадження у справі.

28 січня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Позивач ОСОБА_1 дала пояснення, що її мати була «важкою людиною». Померла у віці 83 роки. Мати потребувала стороннього догляду з 2016 року, оскільки перенесла інсульт, мала захворювання ОСОБА_5 . Остання захотіла щоб її доглядала вона, позивач. Померла у сина нічого не просила, навпаки, сама надавала йому допомогу, зокрема віддавала належну їй плату за пай, передавала домашню птицю. Взимку 2019 року мати зламала шийку стегна, у зв`язку з чим, була прикута до ліжка, крім того, захворювання ускладнювала гангрена ніг. Вона працює у реанімаційному відділенні Білозерської ЦРЛ, графік доба через дві. Коли вона була на чергуванні, мати залишалася сама, або її доглядав її син, онук померлої. Мав місце випадок, коли вона відвезла матір до відповідача, але через деякий час він привіз її до неї назад. Вона просила брата, через тітку, про допомогу у догляді за матір`ю, але він відмовився, запропонував винайняти якусь особу для цього. Брат на пенсії, займається господарством.

Представник відповідача позов не визнав з підстав викладених у відзиві.

Допитаний як свідок відповідач ОСОБА_2 дав показання, що він проживає в с.Томина Балка. Поки мати проживала в с.Розлив, він, в міру можливостей, допомагав їй по господарству. З 2016 року мати потребувала додаткового догляду, зокрема у приготуванні їжі, в іншому вона забезпечувала себе самостійно. Мати захотіла поживати з дочкою, позивачем по справі, у зв`язку з чим, продала будинок у с.Розлив та придбала кімнату в будинку позивача. Мав місце випадок, коли позивач привезла до нього матір та залишила її. Через декілька місяців матір висловила бажання повернутися до дочки в с.Велетень. Взимку 2019 року мати зламала ногу, була прикута до ліжка. Матір він відвідував інколи, зокрема коли їздив на риболовлю в с.Велетень. Останній раз був у неї на день народження, в березні 2019 року. Мати ніколи не просила його про надання їй допомоги. За два тижні до смерті його тітка, ОСОБА_6 , зателефонувала йому та попросила допомоги у догляді матері, але за станом здоров`я він відмовився, запропонував оплатити послуги людини, яка б здійснювала такий догляд. Позивач не повідомила про смерть матері, у зв`язку з чим, він не був присутнім на похованні.

Свідок ОСОБА_7 дала показання, що була сусідкою ОСОБА_4 , коли вона проживала в с.Розилив. Відповідач відвідував матір не більше 3-4 разів на рік, разом з цим, позивач приїздила до матері двічі на тиждень.

Свідок ОСОБА_6 дала показання, що позивач та відповідач являються її племінниками. Матір останніх хворіла та близько 5 років до смерті потребувала сторонньої допомоги. Близько 2 років була прикутою до ліжка. Вона просила відповідача про надання допомоги у догляді за ОСОБА_4 , але відповідач відмовився, порадив їй найняти для цього іншу людину. Коли позивач перебувала на роботі, за померлою доглядала вона або син позивача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав показання, що проживає в с.Томина Балка, відповідач є його товаришем. Декілька разів бачив матір ОСОБА_2 за місце проживання останнього. В літку 2017-2018 роках разом з відповідачем їздив на риболовлю в с.Велетень, останній казав що поїде відвідати матір.

Свідок ОСОБА_9 дала показання, що являється дружиною відповідача. ОСОБА_4 сама вирішила проживати разом з позивачем. Остання привезла та покинула матір у них, пояснивши що не хоче більше за нею доглядати. Проживши в них декілька місяців ОСОБА_4 попросилася назад до дочки. Допомоги ОСОБА_4 у свого сина не просила.

Свідок ОСОБА_10 дала показання, що є сусідкою позивача, остання постійно їздила в с.Розлив до матері. З 2017 року позивач забрала матір до себе в с.Велетень. За два місяці до смерті ОСОБА_4 , позивач просила гроші у відповідача для лікування матері.

Свідок ОСОБА_11 дала показання, що працює разом з позивачем, проживає з відповідачем в с.Т.Балка. Зі слів позивача знає, що вона здійснювала догляд за ОСОБА_4 .. За пів року до смерті ОСОБА_4 була прикутою до ліжка.

Свідок ОСОБА_12 дала показання, що працює разом з позивачем. З 2017 року мати повивача потребувала стороннього догляду. Не бачила щоб відповідач відвідував матір. При ній позивач дзвонила відповідачу та просила забрати до себе матір, але він відмовив.

Заслухавши показання відповідача, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд установив, що позивач є дочкою, а відповідач сином ОСОБА_4 . Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт ОСОБА_4 не складала. Після смерті ОСОБА_4 , із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися позивач та відповідач.

Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про шлюб позивача серії НОМЕР_2 щодо зміни прізвища, свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 , матеріалами спадкової справи №66/2019, заведеної після смерті ОСОБА_4 ..

Місце проживання ОСОБА_4 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . З лютого 2016 року ОСОБА_4 проживала без реєстрації в будинку позивача: АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується довідкою Білозерської селищної ради за №02-23/2805 від 6 листопада 2019 року та довідкою Кізомиської сільської ради Білозерського району Херсонської області за №2312 від 21 листопада 2019 року.

Відповідно до виписки з амбулаторної карти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання перебувала на диспансерному обліку з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст., дифузний кардіосклероз, паркінсонізм. Неодноразово проходила лікування вказаних захворювань в умовах стаціонару та амбулаторно. 12 січня 2019 року ОСОБА_4 отримала перелом шийки стегна лівої ноги. Через шість місяців після перелому в ОСОБА_4 з`явилася гангрена лівої ноги. Перебувала у вкрай тяжкому стані з сильними виснажливими болями в лівій нозі до дня смерті.

Зі змісту частини другої статті 1223 ЦК України вбачається, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що особа може бути усунута від права на спадщину лише при одночасному настанні певних обставин, а саме: перебування спадкодавця в безпорадному стані, усунення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, необхідності надання допомоги саме відповідачем.

Згідно до ч.3 ст.12, ч.6 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під безпорадним станом необхідно розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку із чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Досліджені в судовому засіданні докази, зокрема показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та виписка з медичних документів ОСОБА_4 , доводять, що остання через похилий вік, ряд захворювань та внаслідок перелому стегна з подальшим ускладненням, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, у зв`язку з чим, суд погоджується, що ОСОБА_4 з 12 січня 2019 року перебувала у безпорадному стані.

Разом з цим, суд вважає недоведеним факт умисного ухилення ОСОБА_2 від надання підтримки та допомоги своїй матері. З встановлених обставин вбачається, що відповідач постійно проживав окремо від спадкодавця, отримує пенсію за вислугою років в розмірі 2000 грн.. Натомість, догляд за ОСОБА_4 здійснювала ОСОБА_1 .. Відповідач знав про здійснення такого догляду за матір`ю. Даних, які б вказували на необхідність надання ОСОБА_4 допомоги саме відповідачем, як і можливість надання ним такої допомоги, матеріали справи не містять.

Суд не приймає в якості належних доказів показання свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , оскільки вказані показання не містять інформації щодо предмету доказування, а саме факт ухилення ОСОБА_2 від надання допомоги матері в період з 12 січня 2019 року до дня її смерті.

За таких обставин, в задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.9, 12, 19, 81, 82, 141, 247, 263-265, 274, 277, 279, 280-289 ЦПК України, на підставі ст.ст.8, 1224, 1261 ЦК, суд,

У Х ВА Л И В:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через Білозерський районний суд Херсонської області, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11 березня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_6

Суддя: В.В. Бугрименко