Справа № 404/2816/19
Номер провадження 2/404/734/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІН , встановити не представилось можливим, АДРЕСА_3 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 15.01.2007 проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 в його будинку по АДРЕСА_2 . Зазначає, що знайомі з ОСОБА_4 фактично все життя, близькі стосунки виникли задовго до того як до нього переїхала, а саме з осені 2006 року. З 2007 року вели спільне господарство, мали спільний бюджет, їздили на відпочинок. Під час спільного проживання придбали у кредит автомобіль Шкода Фабія Комбі 5МТ, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 67902,40 грн., який вважає спільною сумісної власністю. Заощадженні кошти внесли як перший внесок за автомобіль. Погашення кредиту здійснили достроково. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на майно. Після смерті ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала в будинку по АДРЕСА_2 , з дозволу його дітей, але зважаючи на те що вартість комунальних послуг зросла, і не мала можливості їх оплачувати виїхала та проживає у належній їй квартирі.

Просить суд:

1.Встановити факт спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без

реєстрації шлюбу з 15.01.2007 по 22.12.2018.

2.Визнати спільною сумісною власністю автомобіль Шкода Фабія Комбі 5МТ,

реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

3.Визнати за нею право власності в порядку поділу майна подружжя на Ѕ частку

зазначеного автомобіля.

4.Визнати за померлим ОСОБА_4 право власності в порядку поділу

майна подружжя на 1/2 частку автомобіля Шкода Фабія Комбі.

5.Виключити зі спадкового майна Ѕ частину майна, автомобіля Шкода Фабія

Комбі реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив в якому вимоги не визнав. У відзиві зазначив, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою їх матері ОСОБА_5 , яка померла у 2006 році. Позивач бувала в будинку його батьків та іноді в його сім`ї, але відносини померлого батька та позивачки не були притаманні подружнім. Оскільки позивач була родичкою сім`ї ОСОБА_6 , її відвідування домоволодіння родини ОСОБА_6 всі родичі сприймали як відвідування родички. Позивач говорила, що із задоволенням догляне за будинком та городом по АДРЕСА_2 тоді, коли ОСОБА_4 перебував на заробітках у Польщі та у відрядженнях. Довідка квартального комітету не може підтвердити факт спільного проживання чоловіка та жінки як подружжя, оскільки квартальний комітет не наділений повноваженнями видавати довідки такого змісту. Крім того, доказом того, що позивач не проживала та не вела спільне господарство з ОСОБА_4 підтверджує заява повідомлення про призначення субсидій і декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії за 2018 рік, де в переліку осіб, які зареєстровані або фактично проживають, ОСОБА_1 не зазначена. Зауважив на тому, що саме він організовував поховання ОСОБА_4 та поніс всі витрати пов`язані з цим, про що свідчить видане на його ім`я свідоцтво про поховання, тощо.

Вимоги про визнання права власності на Ѕ частку автомобіля також не визнає, оскільки батько ОСОБА_4 придбав його за свої кошти. Перший внесок був ним зроблений з коштів, в розмірі 20000 грн, отриманих за продаж в 2008 році автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який належав йому на праві приватної власності. Зазначений автомобіль був придбаний у шлюбі з їх матір`ю. Кошти, яких не вистачало на придбання автомобіля ОСОБА_4 отримав у банку, уклавши кредитно-заставний договір від 15.08.2008 на суму 49373,06 грн. Погасив кредит достроково, за рахунок коштів, які надав його начальник. Позивач не надала доказів наявності у неї доходу, який надав би можливість утримувати будинок по АДРЕСА_2 , належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_4 , зробити внесок у придбання автомобіля та сплачувати кредит. Оскільки позивач не надала доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї з січня 2007 по 22.12.2008, просить у задоволенні позову відмовити та стягнути судові витрати з позивача.

Відповідач ОСОБА_3 подала відзив, в якому зазначила, що повністю підтверджує всі викладені у відзиві, поданому ОСОБА_2 обставини. ОСОБА_1 є їх з ОСОБА_2 тіткою, ніколи із їх померлим батьком, як чоловік і дружина не жила, не вела спільне господарство, не витрачала свої кошти на батька та утримання будинку. У будинку батьків знаходилася лише як гість, родичка, яка після смерті у 2006 їх матері, а своєї сестри, допомагала батькові по господарству та стерегла будинок, коли батько був у відрядженні.

У 2008 батько придбав автомобіль, після того, як продав старий автомобіль, придбаний ще за життя з їх матір`ю, та вніс гроші, як перший внесок. Кошти, яких не вистачало отримав у банку. Кредит виплатив із своєї зарплати та за допомогою свого директора, який надав кошти у борг для погашення кредиту. Батько мав дохід, оскільки придбав будинок для неї та побудував будинок для себе та брата. Тому, вважає, що доводи ОСОБА_1 про те, що вона сплачувала комунальні послуги за будинок батька, годувала його та внесла свій вклад у придбання автомобіля не відповідають дійсності та не доведені належними доказами. Просила у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 10.06.2019 відкрито загальне провадження у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат Живіцька Н.В. вимоги підтримали. Суду позивач пояснила, що є двоюрідною сестрою ОСОБА_5 , яка проживала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , і яка є матір`ю відповідачів. Мати ОСОБА_4 , після смерті його дружини, постійно просила її проживати з ним, щоб допомагати по господарству та щоб він не сумував та дивитися за будинком, коли він у від`їзді. З 15.01.2007 переїхала до будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 . Належну їй квартиру АДРЕСА_4 здавала в оренду. ОСОБА_4 працював неофіційно, вона отримувала орендну плату за квартиру та пенсію та відкладала з цього заощадження. Витрати по утриманню будинку по АДРЕСА_2 несла вона, а ОСОБА_4 купував продукти харчування. Разом один раз їздили на відпочинок. Вона виконувала хатню роботу, прала, готувала їжу, прибирала. Кредитні кошти за автомобіль виплачували удвох із ОСОБА_4 . Поховання ОСОБА_4 вона не проводила.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Деревінська Л.В. вимоги не визнали. Суду відповідач пояснив, що після смерті матері батько проживав сам, і тому бабуся вмовила ОСОБА_1 переїхати у будинок по АДРЕСА_2 , для догляду та підтримки батька. Позивач переїхала у будинок в якості наглядача за будинком, доглядала за ним, годувала собаку, готувала їжу, тощо. З батьком проживали у різних кімнатах. Позивач проживала у будинку періодично. Позивач бувала на родинних святах як родичка, а не як подружжя з ОСОБА_4 . ЇЇ матеріальне забезпечення не давало можливості приймати участь у покупки автомобіля. Грошові кошти за автомобіль були внесені тільки батьком, і кредит у банку допоміг погасити його керівник, у якого батько неофіційно працював. Участі у похованні ОСОБА_4 позивач взагалі не приймала і допомоги не пропонувала, а тільки прийшла на похорон. В оплаті комунальних послуг за будинок позивач участі не приймала. Він, як син, допомагав батькові сплачувати комунальні послуги і після його смерті сплатив борг за газопостачання біля 6000 грн. За життя батько влітку збирав гроші, щоб взимку сплачувати за газопостачання.

ОСОБА_3 вимоги не визнала, суду пояснила, що ОСОБА_1 не дуже хотіла переїжджати у будинок ОСОБА_4 . Вона приходила, готувала їжу, прибирала в домі. Після наполягань бабусі (матері ОСОБА_4 ) вона переїхали до нього у будинок по АДРЕСА_2 , але проживали вони в різних кімнатах. ОСОБА_1 називала себе «наймичкою».

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що є сусідом з будинком по АДРЕСА_2 і знайомий був з ОСОБА_4 як сусід. На подвір`ї бачив ОСОБА_1 , яка наглядала за будинком. Знає, що ОСОБА_1 з ОСОБА_4 їздили на море відпочивати, купували продукти. Вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали як чоловік та дружина, оскільки вони проживали в одному будинку, приходили у двох на його день народження. З травня 2015 року він обіймає посаду голови квартального комітету № 4 Фортечного району міста Кропивницький. В силу своїх обов`язків надавав довідки про місце проживання ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що на її думку, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 жили як чоловік та дружина, так як часто бачила їх на сусідньому подвір`ї будинку АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_10 , суду показала, що є донькою позивачки. Мати з ОСОБА_4 проживали однією сім`єю. Мати почала проживати з ОСОБА_4 , оскільки після смерті його жінки йому було погано та бабуся попросила доглянути за ним. Вона зі своєю родиною та її мати з ОСОБА_4 їздили на море на автомобілі ОСОБА_4 . Витрати на бензин та поїздку компенсували ОСОБА_4 кожен окремо. Зазначає, що у матері із ОСОБА_4 був спільний бюджет. Мати та ОСОБА_4 зі своїх пенсій сплачували кредит за автомобіль. Вони купили пральну машину та антену.

Свідок ОСОБА_11 , суду показала, що є родичкою як позивача так і відповідачів. ОСОБА_4 ніколи не говорив про ОСОБА_1 , як про свою дружину та про те, що він з нею веде спільне господарство і вони щось спільно купували. Говорив що ОСОБА_1 сторож біля будинку, коли його немає вдома. Нову машину ОСОБА_4 купив за свої кошти, частину із яких одержав від продажу старої машини, та частину коштів дав його начальник, які він віддавав зі своєї зарплати.

Свідок ОСОБА_12 , суду показала, що є дружиною ОСОБА_2 ОСОБА_1 знає як родичку сім`ї ОСОБА_6 . Інколи ОСОБА_1 залишалася в будинку ОСОБА_4 , але не в якості дружини. Батько дозволяв ОСОБА_1 жити в будинку. Спільного бюджету у них не було. Їжу і речі батькові купували вони, як діти. Комунальні послуги сплачував сам ОСОБА_4 за кошти, які заощаджував. Спірний автомобіль ОСОБА_13 купив за власні кошти, частина із яких - 20 тисяч грн. були від продажу старої машини. Поховання ОСОБА_4 проводив його син ОСОБА_2 . Участі в організації та витратах на поховання ОСОБА_1 не приймала.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що є родичкою ОСОБА_6 . Померлого ОСОБА_4 знала давно. Він часто їй допомагав по господарству, підвозив куди треба. ОСОБА_4 був занятий онуками. Їй відомо, що ОСОБА_4 продав свій старий автомобіль та купив новий, за свої кошти. Про ОСОБА_1 як про дружину ніколи не говорив. ОСОБА_1 бачила в день похорон ОСОБА_15 , але участі в похованні ОСОБА_15 вона ніякої не приймала.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьком відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , який проживав по АДРЕСА_2 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою дружини ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки після смерті дружини ОСОБА_4 дуже сумував, його мати вмовила ОСОБА_1 проживати у будинку свого сина, щоб доглядати за ним. Зазначений факт визнається сторонами та підтверджується свідками.

ОСОБА_1 переїхала проживати у будинок по АДРЕСА_2 з 15.01.2007, що не заперечується сторонами.

Позивач стверджує, що проживала з ОСОБА_4 як подружжя, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, купували речі вона сплачувала комунальні послуги, він купував продукти харчування. Під час спільного проживання за спільні кошти придбали автомобіль Шкода Фабія Комбі.

Відповідачі стверджують, що ОСОБА_1 проживала в будинку в якості сторожа та наглядача за будинком, готувала їжу, доглядала собаку, тощо, оскільки ОСОБА_4 тривалий час був відсутній в будинку, в зв`язку із роботою у Польщі. Всі родичі сприймали її як родичку, вона часто бувала на родинних святах.

Участі у похованні ОСОБА_15 позивач не приймала, всі сторони цей факт визнають.

За частиною другою статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до положень статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

При застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків.

Згідно положень статті 76 ЦПК України в редакції, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновком експертів, показаннями свідків.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

На підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства з ОСОБА_4 позивач надала довідку, видану головою квартального комітету Періханян М. № 1560 від 25.03.2019 про те, що вона проживала за адресою АДРЕСА_2 з 15.01.2007 по 05.01.2019 та вела спільне господарство з ОСОБА_4 .

До зазначеної довідки суд відноситься критично з наступних підстав.

З відповіді на адвокатський запит Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради вбачається, що сім`я ОСОБА_15 з жовтня 2014 року перебувала на обліку в управлінні як отримувач субсидії. Згідно довідки про склад сім`ї № 281 від 28.09.2014, виданої головою квартального комітету № 4, за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані дві особи, а саме ОСОБА_4 - власник та ОСОБА_2 - син, який фактично за даною адресою не проживає.

Крім того, у відповіді зазначено, що у жовтні 2018 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про призначення житлової субсидії, надавши довідку про склад сім`ї № 1419 від 20.10.2018, виданої головою квартального комітету № 4, за адресою АДРЕСА_2 зареєстрована одна особа, а саме ОСОБА_4 - власник. ОСОБА_4 було розраховано субсидію з жовтня 2014 по квітень 2018 на одну особу.

Свідок ОСОБА_16 , який є головою квартального комітету з 2015 року не зміг пояснити в судовому засіданні чому він видав дві довідки № 1560 від 25.03.2010 та № 1419 від 20.10.2018 різного змісту.

Крім того, відповідно до вимог ст. 14 ЗУ «Про органи самоорганізації населення» до повноважень органу самоорганізації населення (квартальний комітет) належить ведення обліку громадян за віком, місцем роботи чи навчання, які мешкають в межах території діяльності органу самоорганізації населення.

З Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії вбачається, що у розділі, особи, які зареєстровані та які фактично проживають у будинку, ОСОБА_1 не зазначено.

На підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_4 позивач надала фотографії з спільного відпочинку, без зазначення дати їх створення.

Також зазначала, що була присутня на святкуванні родинних свят.

Факт одного спільного відпочинку, святкування свят, самі по собі, без доведення ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між позивачем та ОСОБА_4 склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини притаманні подружжю, зважаючи на те, що позивач є родичкою сторін і раніше також була присутня на родинних святах.

Про відсутність взаємних прав та обов`язків притаманних подружжю опосередковано свідчить і той факт, що позивач не приймала участі у похованні ОСОБА_15 та виїхала з будинку після його смерті.

ОСОБА_1 стверджує, що автомобіль Шкода Фабія Комбі придбаний ОСОБА_4 за їх спільні кошти.

На підтвердження надала не засвідчену належним чином копію кредитно-заставного договору № 800000983 від 15.08.2008. Зазначена копія містить тільки умови договору, але взагалі не містить відомостей щодо його сторін. Лише на копії додатку № 1 до договору (графік погашення кредиту), не засвідченої належним чином, зазначено, що один із оригіналів договору отримав особисто ОСОБА_4 .

Зазначена ксерокопія договору судом не приймається оскільки в розумінні ст. 76 ЦПК України не містить будь-яких даних, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність зазначеного позивачем факту.

Позивач та відповідач визнають той факт, що ОСОБА_4 придбав автомобіль Шкода Фабія Комбі вартістю 69373,46 грн. Перший внесок за автомобіль в розмірі 20000 грн зробив коштами, які отримав від продажу автомобіля ВАЗ, який йому належав та був придбаний у період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Суму, яку не доставало, отримав у банку, уклавши кредитний договір.

Позивач стверджує, що кредит, отриманий ОСОБА_4 сплачували вдвох, але на підтвердження цього не надала будь-яких доказів, які б свідчили про отримані нею доходи за зазначений період, наявність матеріальної можливості, яка б надавала змогу сплачувати кредит та про факт внесення нею внеску грошовими коштами за кредит.

Всі сторони визнали той факт, який підтвердили і свідки, що ОСОБА_4 сплатив кредит достроково, за допомогою коштів свого начальника, які повертав йому, працюючи у нього водієм. Письмових доказів на підтвердження зазначеного факту сторонами не надано.

Про те, що позивач та ОСОБА_4 робили спільні покупки свідчили тільки свідок ОСОБА_16 , який конкретно не назвав, що саме вони придбали та донька позивача ОСОБА_10 , яка показала, що придбали пральну машину та антену. Суд звертає увагу на те, що сама позивач ні в позові, ні в поясненнях не посилається на те, що нею спільно із ОСОБА_4 була придбана зазначена техніка (пральна машина та антена).

За положеннями статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, й майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до частини першої статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналіз положень статей 57 та 62 СК України дає підстави для висновку про те, що стаття 57 цього Кодексу визначає правила віднесення майна до об`єктів особистої приватної власності одного з подружжя, тоді як стаття 62 цього Кодексу встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньою нормою об`єкти особистої приватної власності одного з подружжя можуть бути визнані за рішенням суду об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що визначаючи правовий режим спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбанні (набутті) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю.

Позивач не надала суду жодного доказу на підтвердження того, який саме внесок та в якому розмірі вона зробила при придбанні автомобіля.

Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт спільного проживання як чоловіка та дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_15 .

Будь-яких доказів ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного ним користування, участі у витратах на утримання житла та його ремонт, участі у витратах на придбання автомобіля, і т.п. суду позивач не надала, тому вимога про встановити факту спільного проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_4 задоволенню не підлягає. В зв`язку цим і не підлягають задоволенню вимоги про визнання спільною сумісною власністю автомобіля Шкода Фабія Комбі 5МТ, визнання за позивачем право власності в порядку поділу майна подружжя на Ѕ частку зазначеного автомобіля, виключення зі спадкового майна Ѕ частки автомобіля.

Суд звертає увагу на те, що вимога про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля за померлим не відповідає чинному законодавству, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідач ОСОБА_2 зазначає, що поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5400 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та те, що понесення відповідачем витрат підтверджується належними та допустимими доказами, а саме договором про надання правничої допомоги від 27.06.2019, додатковою угодою про надання правничої допомоги від 25.07.2019, детальним описом робіт, акт здачі-приймання виконаних робіт від 25.10.2019 та квитанцією про сплату 5400 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

На підставі ст.ст. 57, 62, 74 СК України, керуючись ст. 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІН , встановити не представилось можливим, АДРЕСА_3 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5400 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 06.03.2020.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда