Справа № 522/7648/20
Провадження № 2/522/4634/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретарі судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2020 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 02.10.2018 року по 01.04.2020 року в розмірі 62 679 (шістдесят дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять) гривень 07 копійок, суму індексу інфляції 3 412 (три тисячі чотириста дванадцять) гривень 00 копійок, та 3% річних у сумі 1 046 (одна тисяча сорок шість) гривень 00 копійок та витрати на правничу допомогу в сумі 4 800 (чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Позивачка мотивує свої вимоги тим, що в липні 2017 року рішенням Приморського районного суду міста Одеса від 09.01.2018 р. по справі № 522/12771/17 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Приморським районним судом міста Одеси від 25 вересня 2017 р. по справі №522/10808/17 ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти на суму 1000,00 грн щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі 1000.00 грн щомісячно та стягувати її починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття та видано два виконавчих листи від 24.11.2017 року.

02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення від 25 вересня 2017 року по справі №522/10808/17 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2018 року і до досягнення дитинною повноліття. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2019 року відмовлено у задоволенні позову. Постановою Одеського апеляційного суду від 24.12.2019 року по справі №522/17517/18 скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 06.2019 року та задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 02 жовтня 2018 року до досягнення нею повноліття.

Державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Королем С.Є. при примусовому виконанні виконавчого листа № 522/10808/17, враховуючи Постанову Одеського апеляційного суду від 24.12.2019 року та Виконавчий лист від 16.01.2020 р. по справі № 522/17517/18, зробив перерахунок та надав розрахунок заборгованості станом на 01.04.2020 р. по аліментам ОСОБА_2 від 22.04.2020 р. Заборгованість зі сплати аліментів на користь позивача за період з 02 жовтня 2018 року по 01 квітня 2020 року складає 23 263 грн. 75 коп. У зв`язку з чим, просила про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою суду від 15 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху. 25 травня 2020 року від представника позивача адвоката Лісовської М.М. надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду 02 червня 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

01 липня 2020 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позову заяву. Зазначив, що суму заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 23 263,75 грн. не визнає. При цьому розмір суми заборгованості по аліментам розраховує лише державний виконавець, або суд, іншим особам цього права не надано. У відповідності до Розрахунку заборгованості по аліментам від 22.04.2020 року, що здійснений та наданий Державним виконавцем Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом №522/10808/17 станом на 01.04.2020 року становить 23 131 гри. 60 коп. Повідомив, що не ухиляється від сплати аліментів, так як сплачував аліменти у сумі 1000 грн. з жовтня 2018 року по березень 2020 року. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Разом з Відзивом подано заяву про зупинення провадження по справі про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовлено.

Представник Позивача адвокат Лісовська О.М. в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги.

Представник Відповідача адвокат Стрезєв А.І. просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновків про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до поданого суду остаточно проведеного розрахунку заборгованості відповідача зі сплати аліментів, здійсненого державним виконавцем, з урахуванням усіх здійснених відповідачем платежів, станом на день проведення розрахунку, за відповідачем наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 23 131, 60 грн. станом на 01.04.2020 року.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду міста Одеса від 25 вересня 2017 року (справа №522/10808/17) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти на суму 1000,00 грн щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі 1000.00 грн щомісячно та стягувати її починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття та видано два виконавчих листи від 24.11.2017 року.

02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 року по справі №522/10808/17 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2018 року і до досягнення дитинною повноліття.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Одеського апеляційного суду від 24.12.2019 року по справі №522/17517/18 скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 06.2019 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 02 жовтня 2018 року до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом

Державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Королем С.Є. при примусовому виконанні виконавчого листа № 522/10808/17, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 24.11.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно та враховуючи Постанову Одеського апеляційного суду від 24.12.2019 року та Виконавчий лист від 16.01.2020 р. по справі № 522/17517/18, зроблено перерахунок та надано розрахунок заборгованості станом на 01.04.2020 року у розмірі 23 131, 60 грн. по аліментам ОСОБА_2 від 22.04.2020 року (а.с. 19-20).

З огляду на вищевикладене, судом не враховано розрахунок позивача щодо заборгованості зі сплати аліментів на користь позивача за період з 02 жовтня 2018 року по 01 квітня 2020 року у сумі 23 263 гривень 75 копійок.

Положеннями ч. 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

При цьому, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-94цс15.

Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується.

Відповідач зазначає, що його вина по несплаті аліментів та те, що виникла заборгованість у розмірі 23 131, 60 гривень відсутня, оскільки ОСОБА_2 зі свого боку сплачує аліменти кожного місяця у розмірі 1000 гривень. Також зазначає, що враховуючи скрутне фінансове становище, було підставою для несплати повної суми аліментів.

Дані факти про відсутність вини ОСОБА_2 виключають один одного, так як Відповідач не заперечує, що знав про Постанову Одеського апеляційного суду від 24.12.2019 року по справі №522/17517/18, якою задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 02 жовтня 2018 року до досягнення нею повноліття.

З огляду на вищевикладене, Відповідач умисно прострочив виконання зобов`язання, у зв`язку з чим є підстави для нарахування пені.

Відповідно до висновків Великої Палати ВС, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Суд перевіривши розрахунок боргу прийшов до наступних розрахунків: період нарахування неустойки (пені) за період з 02 жовтня 2018 року по 01 квітня 2020 року складає 61 958, 89 гривень.

Щодо позовної вимоги про стягнення суми індексу інфляції.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Предметом позову є стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 02 жовтня 2018 року по 01 квітня 2020 року.

Стягнення аліментів з 02 жовтня 2018 року відбувається на підставі Постанови Одеського апеляційного суду від 24.12.2019 року по справі №522/17517/18, згідно якої стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 02 жовтня 2018 року до досягнення нею повноліття.

Тобто, стягнення відбувається в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не у твердій грошовій сумі.

З огляду на вищевикладене, сума заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 02 жовтня 2018 року по 01 квітня 2020 року не підлягає індексації.

Щодо позовної вимоги про стягнення 3% річних.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора шляхом отримання компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сімейним законодавством не передбачено нарахування 3% річних на суму заборгованості.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

З приводу, вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати скаладаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем зазначає, що ним понесенні судові витрати у сумі 4 800 (чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок (зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції, вивчення матеріалів справи, що склало 1 годину 800 гривень; Вивчення практики судів, підготовка та подання позову (з урахуванням розрахунків), що склало 5 годин 4 000 гривень), що підтверджується Договором-доручення про надання правової допомоги від 05 травня 2020 року, Додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги від 05.05.2020 року, Актом про прийняття-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 05 травня 2020 року та квитанцією № 884704 від 05 травня 2020 року(а.с. 14-17).

Доводи Відповідача щодо відсутності підтвердження позивачем ОСОБА_1 сплати адвокатських послуг, суд не приймає да уваги, так як в матеріалах справи наявна квитанція за оплату правничої допомоги за договором від 05 травня 2020 року № 884704 від 05 травня 2020 року в сумі 4800 гривень (а.с. 17)

Також, згідно порядку п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, пов`язані з розглядом справи

З огляду на те, що позовні вимоги задоволені частково, стягнення з ОСОБА_2 судових витрат понесених ОСОБА_1 підлягає пропорційному розміру задоволених позовних вимог, тобто 2800, 00 гривень

При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів. З відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі вищенаведеного, відповідно ст.ст. 20, 180, 195-197 СК України, керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 02 жовтня 2018 року по 01 квітня 2020 року в розмірі 61 958(шістдесят одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 89 копійок

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий в сумі 840, 80 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2020 року.

Суддя Л.М. Чернявська