Справа № 190/52/20
Провадження №4-с/190/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіної Владислави Владиславівни, стягував ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіної Владислави Владиславівни.

В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2013 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто 35000 грн. боргу за грошовим зобов`язанням та 350 грн. сплаченого судового збору. На виконання рішення суду стягувачем був отриманий виконавчий лист, який було пред`явлено до примусового виконання до Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а 01.11.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40522192 по вказаному виконавчому листу.

11.01.2014 року на виконання рішення суду державним виконавцем складено Акт опису й арешту транспортного засобу, автобусу марки «Азія Моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску та зазначене арештоване майно передано на відповідальне зберігання стягувачу, а в подальшому представнику стягувача ОСОБА_3 .. З того часу державна виконавча служба жодних дій, щодо реалізації арештованого майна та стягнення з нього боргу не здійснювала.

В грудні 2019 року дізнався, що державним виконавцем Дирдіною В.В. повторно накладено арешт на належні йому автомобілі, серед яких є і автомобіль «Азія Моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску. Вважає, що державний виконавець, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» з 2014 року не вжив жодних дій, щодо вилучення та реалізації арештованого транспортного засобу «Азія Моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску, безпідставно та повторно арештував вже описане та арештоване майно.

У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіної В.В., щодо вилучення та реалізації арештованого та описаного 11.01.2014 року транспортного засобу «Азія Моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску; зобов`язати державного виконавця вилучити у третіх осіб, в розпорядженні яких перебуває арештований автомобіль та реалізувати його відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про арешт майна боржника від 15.07.2019 року.

Крім того, просив визнати поважною причину пропуску та поновити строк для подання ним скарги на бездіяльність державного виконавця, оскільки про порушення його прав дізнався 24.12.2019 року, проте намагався врегулювати спір в добровільному порядку, у зв`язку з чим і був пропущений ним строк для подання скарги до суду.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності.

Державний виконавець Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіна В.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду відзив на скаргу, згідно якої у задоволенні скарги просила відмовити, вважає, що порушень законодавства при здійсненні нею виконавчих дій не має, а тому підстави для задоволення скарги відсутні/а.с.43-47/.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

27 серпня 2013 року на виконання рішення П`ятихатського районного суду від 24 липня 2013 року ОСОБА_2 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 35000 грн. боргу за грошовим зобов`язанням та 350 грн. сплаченого судового збору/а.с.8/.

01 листопада 2013 року державним виконавцем Жовтоводського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 40522192 з виконання виконавчого листа № 190/843/13-ц, виданого 27.08.2013 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 35000 грн. боргу за грошовим зобов`язанням та 350 грн. сплаченого судового збору/а.с.9/.

11.01.2014 року державним виконавцем складено Акт опису й арешту належного скаржнику ОСОБА_1 транспортного засобу - автобусу марки «Азія Моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску/а.с.10-12/.

23.01.2015 року вилучений транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Азія Моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , а 16.03.2015 року представнику за генеральною довіреністю ОСОБА_3 , про що свідчать копії постанов державного виконавця від 23.01.2015 року та від 16.03.2015 року/а.с.14,15/.

15.07.2019 року державним виконавцем Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіною В.В. повторно накладено арешт на належні боржникові ОСОБА_1 транспортні засоби, в тому числі і автомобіль марки «Азія Моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску, що підтверджується копією постанови про арешт майна боржника від 15.07.2019 року/а.с.17/.

10.02.2020 року державним виконавцем Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіною В.В. ОСОБА_3 направлено вимогу надати до 11.02.2020 року вилучений автомобіль марки «Азія Моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску/а.с.52-53/.

Згідно з вимогами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. а ч.1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги скаржник ОСОБА_1 дізнався про порушення його права 24.12.2019 року, а отже пропустив строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, подавши скаргу до суду 16.01.2020 року.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449).

Скаржник ОСОБА_1 у скарзі клопоче про поновлення строку звернення до суду з цією скаргою, яке мотивував тим, що про порушення його прав дізнався 24.12.2019 року, проте намагався врегулювати спір в добровільному порядку, у зв`язку з чим і був пропущений ним строк для подання скарги до суду.

Враховуючи викладене та доводи, зазначені в скарзі, суд вважає, що скаржником пропущено строк для подання скарги з поважних причин, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України вважає за необхідне поновити заявнику пропущений з поважних причин строк для звернення до суду зі скаргою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 48 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження, у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Відповідно до ч.4 цієї статті у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

З ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець після опису та арешту майна боржника від 11.01.2014 року зазначені вимоги Закону не виконав, вартість майна не визначена, суб`єкта оціночної діяльності (суб`єкта господарювання) для проведення оцінки майна не залучено, реалізацію арештованого майна не здійснено, а тому вимоги скаржника про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіної В.В., щодо реалізації арештованого та описаного 11.01.2014 року транспортного засобу «Азія Моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів скаржника про неможливість передачі майна на зберігання іншим особам, то на думку суду таке спростовується нормами ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку.

Описане майно державним виконавцем передано на зберігання представнику за генеральною довіреністю ОСОБА_3 , що не заборонено Законом, у зв`язку з чим підстави для вилучення у особи, в розпорядженні якої перебуває арештований автомобіль відсутні.

Що стосується вимоги скаржника про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 15.07.2019 року, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 11.01.2014 року на виконання рішення суду державним виконавцем складено Акт опису й арешту належного скаржнику ОСОБА_1 транспортного засобу - автобусу марки «Азія моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску.

Згідно копії Витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна (автобусу марки «Азія Моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску) термін дії до 28.11.2018 року. Оскільки термін дії обтяження на рухоме майно було вичерпано, виконавче провадження не завершено, рішення суду є невиконаним, тому державним виконавцем правомірно було винесено повторно постанову про арешт майна від 15.07.2019 року, а тому підстави для визнання її протиправною відсутні, у зв`язку з чим в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 450-453 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання скаржника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіної Владислави Владиславівни задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльністьдержавного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіної Владислави Владиславівни.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дирдіної Владислави Владиславівни, щодо вилучення та реалізації, арештованого та описаного 11.01.2014 року транспортного засобу «Азія Моторс» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску та зобов`язати державного виконавця вчинити дії, щодо реалізації вилученого майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса