Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4180/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове вселення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про примусове вселення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 11.05.1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей. Рішенням Виноградівського районного суду від 13.02.2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу сторони продовжили проживати у будинку по АДРЕСА_1 , який разом будували за час спільного шлюбу і який є спільною сумісною власністю. Позивач та відповідач по справі зареєстровані в цьому будинку. Позивач просила вжити заходів щодо безперешкодного користування своїм майном, оскільки відповідач чинить насильство в сім"ї та постійно виганяє позивача та її дочок з будинку.

У зв`язку з вище викладеним позивач змушена звернутись до суду із позовом про примусове вселення та зобов"язання відповідача вчинити певні дії.

Сторони по справі в судове засідання не з"явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.28,38,39).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним."

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 p. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Таким чином наведені вище норми законодавства України дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном користувач майна має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні будинком.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 11.05.1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Рішенням Виноградівського районного суду від 13.02.2018 року шлюб між ними розірвано (а.с.19-20).

Постійним місцем проживання позивача є будинок АДРЕСА_1 (а.с.16-18). Відповідач порушує право позивача на проживання у спірному будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК УРСР (із урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України) члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням у визначеному угодою із власником обсязі. Право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Указана житлова норма передбачає збереження права користування житлом лише для членів сім`ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Враховуючи встановлені обставини, позов підлягає до задоволення.

Судові витрати понесені позивачем в сумі 768,40 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 141, 158, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 усунути та не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , мешканкою АДРЕСА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 у житловий будинок АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача ОСОБА_2 на протязі п`яти днів з дня набрання рішення суду законної сили передати ОСОБА_1 дублікати всіх наявних ключів від вхідних дверей житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 12.03.2020 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк