Номер провадження: 22-ц/813/3660/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року у складі судді Чернявської Л.М.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (з урахуванням уточнень) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, у розмірі 146768,00 грн, що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири, моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн, судовий збір у розмірі 2830,00 грн та витрати на проведення оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт та визначення розміру шкоди у розмірі 3000,00 грн.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року призначено по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання: 1) яка технічна причина пошкоджень, руйнувань та внаслідок чого такі пошкодження спричинені на об`єкті, який знаходиться у АДРЕСА_1 ?, 2) які пошкодження об`єкта квартири АДРЕСА_2 , виникли внаслідок залиття? Проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України поза межами суду, у зв`язку з характером досліджень на підставі матеріалів справи. Зупинено провадження по справі на час проведення експертизи.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач ще в грудні 2017 року у встановлений законом строк разом з позовом мала змогу подати до суду складений на її замовлення експертний висновок, за для отримання якого вона просить суд призначити експертизу. Суд не мав законних підстав для обов`язкового призначення експертизи. Суд не взяв до уваги рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2011. Суд передчасно, ще не дослідивши, які матеріали справи є доказами по цій справі, а які ні, вже пред`являє на експертне дослідження акт та висновки, як докази на підставі яких призначається експертиза. Реконструкція квартири позивача вже була повністю закінчена ще в січні 2018 року, задовго до того, як було подано клопотання про призначення судової експертизи, тобто позивачем були знищені всі докази залиття та змінено властивості об`єкту експертизи. Можливість подати питання стороною відповідача навіть не розглядалася, як і клопотання про забезпечення доказів та витребування доказу. Не долучення матеріалів ДАБК від 08.11.2017 до експертного дослідження взагалі робить його неповним та необ`єктивним. Квартира позивача до її реконструкції мала сліди старих заток, які виникли не з вини відповідача, що було встановлено рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2011. Експертний висновок ТОВ «Експертпроектбуд» про загальний технічний стан несучих конструкцій квартири АДРЕСА_3 4 від 19.12.2017, направлений у розпорядження експерту, немає ніякого відношення до залиття у кухні та санвузлі квартири позивача. В питаннях експерту відсутні питання, що стосуються складу правопорушення, часу, розміру площі виникнення замокання в квартирі, причинно-наслідкового зв`язку між замоканням та діями/бездіяльністю відповідача. Відповідач не оспорює суми шкоди, яку вимагає позивач, а заперечує проти звинувачення в залитті, яке ніби сталося 09.11.2017.

01.10.2019 позивач надав суду відзив на скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача, третю особу та представника позивача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що в процесі розгляду судом першої інстанції справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, у розмірі 146768,00 грн, що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири, моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн та витрати на проведення оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт та визначення розміру шкоди у розмірі 3000,00 грн. представником позивача заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

В обґрунтування клопотання представник позивача вказав про те, що предметом позовної вимоги є стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. Оскільки відповідач заперечує щодо причетності залиття квартири позивача, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для виявлення причин пошкодження квартири необхідні знання, а також наслідки таких пошкоджень та причетності осіб, тому вищевказане можливо виявити лише експертним шляхом. У зв`язку з чим є необхідність проведення судової будівельно-технічної експертизи.

В свою чергу відповідач та третя особа заперечували проти проведення експертизи.

Задовольняючи частково клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи суд виходив з того, що оскільки предметом спору є: стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяної матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири у розмірі 26 950,64 гривень, що складає вартість виконання ремонтно відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири та компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірі 25 000 гривень, для вірного вирішення даного спору необхідні спеціальні знання.

Висновки суду відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч.5 ст.103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Враховуючи в сукупності правове регулювання підстав для призначення судової будівельно-технічної експертизи та наведені позивачем в обґрунтування своїх вимог твердження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції вірно призначено судову будівельно-технічну експертизу для визначення технічних причин пошкодження квартири та з`ясування внаслідок чого такі пошкодження відбулися та які пошкодження виникли в наслідок залиття, що потребує застосування спеціальних знань (п.1 ч.1 ст.103 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідач приймав участь в судовому засіданні під час вирішення питання щодо призначення експертизи 01.07.2019 та не був позбавлений можливості звернутися до суду з клопотанням та поставити питання, які на його думку має дослідити експерт, проте таким правом не скористався.

Оскільки відповідачем не було надано іншого висновку експерта, не було заперечень щодо питання, які були поставлені експерту, суд першої інстанції постановив правильну ухвалу, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 14.02.2020.

Головуючий:

Судді: