КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6680/19
Провадження № 2/552/208/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2020 року м. Полтава
Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Миронець О.К.
за участі секретаря судових засідань Рибальченка О.П.
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії. Свій позов обґрунтовує тим, що постановою Апеляційного суду Полтавської області від 30.01.2018 року визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , згідно якого йому виділено кімнату площею 11,2 кв.м. Однак відповідач не виконує рішення суду, чинить перешкоди у користуванні кімнатою, зокрема встановила дверний замок та чинить фізичне насильство. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просив усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод в користуванні нерухомим майном, зняти дверний замок з кімнати площею 11,2 кв.м. та зобов`язати відповідача не перешкоджати йому користуватися кімнатою, стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 768,20 грн. та 5000 грн. моральної шкоди.
Відповідно до ухвали від 06.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач не подав відзив на позов.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 30.01.2018 року визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділено ОСОБА_1 кімнату площею 11,2 кв.м., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнати площею 15,57 кв.м. та 7,48 кв.м. Нежилі та підсобні приміщення залишено в загальному користуванні.
З рапорту дільничного ВП №1 ПВП ГУНП в Полтавській області від 07.08.2019 року вбачається, що заявник ОСОБА_1 07.08.2019 року о 12.15 год. повернувшись додому виявив, що колишня дружина змінила замки на дверях спільної квартири.
З рапорту дільничного ВП №1 ПВП ГУНП в Полтавській області від 08.08.2019 року вбачається, що колишня дружина ОСОБА_1 . ОСОБА_2 відмовляється впускати його до квартири, де знаходяться його речі, зачинила двері.
З рапорту дільничного ВП №1 ПВП ГУНП в Полтавській області від 12.08.2019 року вбачається, що колишня дружина ОСОБА_1 . ОСОБА_2 відмовляється виконувати рішення суду, не виселяється з квартири.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Позивачу виділено у користування кімнату площею 11,2 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 і в силу ст. 391 ЦК України, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи, що ОСОБА_2 перешкоджає позивачу у користуванні його майном, отже суд вважає можливим усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме кімнатою площею 11,2 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 . Отже, позов в цій частині підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем не надано жодного доказу того, що йому завдано моральну шкоду діями відповідача, зокрема, факт завдання моральних чи фізичних страждань, не надано доказів наявності моральної шкоди, не встановлено причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням та вини в її заподіянні.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 768,20 грн. судового збору сплаченого ним при подачі позову.
Керуючись ст.141, 263-265,280 ЦПК України суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у вільному користуванні ОСОБА_1 кімнатою площею 11,2 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 надавши йому доступ до кімнати, шляхом передачі йому ключів від кімнати.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768,20 грн. на користь ОСОБА_1 .
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 ;

Повний текст рішення складено та підписано 11.03.2020 року.

Суддя О.К. Миронець