Провадження № 2-з/761/217/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Савенко О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-1 ОСОБА_2 ,

представника відповідача-2 ОСОБА_8 ,

відповідача-2 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в залі судових засідань заяву відповідача-2 ОСОБА_4 про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.04.2005 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено договір позики в сумі 1 500 000,00 доларів США, яка за розпискою відповідача-1 мала бути повернута до 04.04.2017 року. На даний час позика позивачу не повернута. Позивач вказує, що кошти, які були отримані ОСОБА_6 за договором позики були витрачені ним в інтересах сім`ї, яка на той час складалась з його дружини ОСОБА_4 . У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, ОСОБА_7 звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачів солідарно 1 500 000, 00 доларів США.

05.03.2020 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про забезпечення доказів, відповідно до вимог якого просила суд забезпечити докази у цивільній справі щодо встановлення часу виготовлення розписки шляхом призначення по справі судової технічної експертизи давності документу та доручити її проведення Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України. На вирішення експерта поставити наступне питання: Чи відповідає давність виконання документу "Расписка о получении денег в долг" від імені ОСОБА_6 , вказаній на ньому даті?

Клопотання мотивовано тим, що в даному випадку відповідач має намір подати до суду доказ того, що реальна дата складання розписки від імені ОСОБА_6 не відповідає даті, що зазначена у цій розписіці, що може свідчити про штучність поданого суду доказу.

В судовому засіданні 10.03.2020 року відповідач ОСОБА_4 та її представник клопотання підтримали.

Представник позивача просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Представник відповідача ОСОБА_6 заперечував з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Разом з тим, предметом розгляду даної справи є стягнення грошових коштів за договором позики, тоді як питання, щодо яких відповідач просить суд призначити експертизу не мають вирішального значення для справи.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої;самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Верховний Суд України у своїй постанові від 02.07.2014 року у справі 6-79цс14 дійшов висновку про те, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Вказані обставини підлягають з`ясуванню в процесі розгляду справи.

Поряд із цим, суд також виходить із того, що відповдачем не заявлено зустрічних позовних вимог про оспорення договору позики, в тому числі і з огляду не невідповідність дати його укладення.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, в своїх запереченнях проти позову відповідач посилалась на те, що боргова розписка, що долучена до позову, викликає розумний сумнів у її достовірності та вказану розписку вона не бачила, як і не бачила коштів, які були передані за цією роспискою.

При цьому, щодо невідповідності реальної дати написання розписки вказаній у ній даті, посилання у відзиві відсутні.

Таким чином, відповідач просить призначити експертизу з питань, на які вона не посилалась як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене, оцінка наданих суду документів, як доказів по справі буде надана судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене суд, прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 89, 103, 259, 260, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідача-2 ОСОБА_4 про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали суду складено 13.03.2020 року.