Справа № 127/5909/20
Провадження № 2/127/947/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про скасування постанов приватного виконавця та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про скасування постанов приватного виконавця та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Однак, вказана вище позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять:

1.скасувати:

-постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.02.2020 року за №61405468 та стягнення боргу у сумі 1081564,75 грн.;

-постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.02.2020 року за №61405480 та стягнення боргу у сумі 1081564,75 грн.; постанову про арешт коштів боржника від 03.03.2020 року за № 61405468;

-постанову про арешт коштів боржника від 03.03.2020 року за № 61405480,

винесених приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В.

2.Визнати виконавчі листи Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.09.2010 року за №2-4740-2010, видані на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із закінченням строку виконання.

На підтвердження обставини відкриття виконавчих проваджень та накладення арешту на їх грошові кошти, позивачами долучено до позовної заяви копію виконавчого листа та копії оскаржуваних постанов приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича. Так, зі змісту оскаржуваних постанови вбачається, що в приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича на примусовому виконанні перебувають два виконавчі листи у справі №2-4740-2010, видані 21.05.2012 року Ленінським районним судом м. Вінниці про:

- стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» боргу в сумі 1081564,76 грн.;

- стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» боргу в сумі 1081564,76 грн.

З наведеного вище вбачається, що позивачі є боржниками у виконавчих провадженнях та під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання, приватним виконавцем було відкрито виконавчі провадження та накладено арешти на їх грошові кошти.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Згідно з положенням ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Пунктами 1, 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченом розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Отже, з позовом про зняття арешту з майна має право звернутись особа, яка на законній підставі володіє ним, а відповідачем має бути вказано боржника згідно виконавчого документу. Разом з тим, проаналізувавши матеріали позовної заяви вбачається, що позивачами є особи боржники за виконавчим листом.

Також п. 5 вказаної Постанови передбачено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

Разом із тим, як вбачається з позовної заяви позивачі звернулися до суду про скасування арешту коштів боржників, власниками яких вони є, а не інша особа, тобто між сторонами немає спору про право власності (користування) майном, на яке накладено арешт і таке право позивачів ніким не оспорюється, а стосується дій органів державної виконавчої служби у виконавчому провадженні.

Цивільним процесуальним законодавством не передбачено звернення до суду з позовом до відділу ДВС з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Розділом VII ЦПК України передбачено можливість звернення до суду зі скаргою у разі, якщо учасники виконавчого провадження вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи. Таким чином, діючим законодавством України визначено порядок оскарження дій державного виконавця стосовно відкриття провадження та арешту коштів.

З приводу вимоги позивачів про визнання виконавчих листів Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.09.2010 року за №2-4740-2010, виданих на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із закінченням строку виконання, то вона не підлягає розгляду в порядку позовного цивільного судочинства, оскільки порядок вирішення даного питання визначено ст. 432 ЦПК України «Виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню». Зокрема, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Отже, позивачам для вирішення питання про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню необхідно звернутись до суду з відповідною заявою.

Згідно із п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, з урахуванням характеру наведених вище правовідносин, суд вважає, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити, оскільки заявлені вимоги позивачів підлягають розгляду в порядку, визначеному Розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» та статтею 432 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», п.п. 1, 2, 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року, ст.ст. 186, 260, 352, 353 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про скасування постанов приватного виконавця та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Роз`яснити позивачам їх право оскаржити дії приватного виконавця до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції відповідно до розділу VІІ ЦПК України.

Роз`яснити позивачам їх право на звернення до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню реалізується відповідно до вимог ст. 432 ЦПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не

була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: