Ухвала

04 березня 2020 року

м. Київ

справа № 2-296/11

провадження № 61-3199ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 червня

2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 січня

2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1

на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції

у Запорізькій області про скасування постанов державного виконавця, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції

у Запорізькій області (далі - Оріхівський районний ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області), заінтересована особа - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»).

В обґрунтування скарги вказав, що на виконання заочного рішення Дзержинським районним судом м. Харкова від 05 вересня 2011 року

про стягнення в загальному розмірі 1 295 008, 87 грн за договором

про овердрафтне обслуговування № 25/08-К/П від 25 липня 2008 року видано два виконавчих листи за номерами 2-296/11, які були пред`явлені для примусового виконання до Оріхівського районного відділу ДВС ГТУЮ

у Запорізькій області. Постановами державного виконавця Оріхівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Калюжною Н. І. від 06 лютого 2015 року відкриті виконавчі провадження за № 46358425, № 46358682.

Зазначив, що справа розглянута з порушенням правил юрисдикції, заочне рішення не є мотивованим, оскільки в ньому відсутнє посилання на заперечення, клопотання, заяви, відомості Державної податкової адміністрації України та Пенсійного фонду України. Суддею Аркатовою К. В. було відкрито провадження у двох справах між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав № 2-7763/09 та № 2-296/11. Під час відкриття провадження у справі № 2-296/11 заявника не було залучено до участі у справі в якості належної особи.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив поновити строк на звернення до суду та скасувати постанови державного виконавця Оріхівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Калюжної Н. І. від 06 лютого 2015 року про відкриття виконавчих провадження за № 46358425, № 46358682.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 червня

2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 20 січня 2020 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

13 лютого 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 січня 2020 року і передати справу на новий розгляд.

Як підставу для скасування оскаржених судових рішень заявник вказує

на порушення судами норм Закону України «Про виконавче провадження», норм процесуального права.Також заявник зазначив,

що висновки судів не відповідають зібраним доказам і обставинам справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній

на час подання касаційної скарги) питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд

та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачені

статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження

і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб,

що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України,

цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судами встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2011 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»

з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «КМК ОЙЛ ПЛЮС»

та ТОВ «КМК ОЙЛ» заборгованість за договором про овердрафтне обслуговування № 25/08-К/П від 25 липня 2008 року в загальному розмірі

1 295 008, 87 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 21 листопада 2011 року відкрито виконавче провадження за зазначеними вище виконавчими листами. Постановою від 23 травня 2014 року виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» у розмірі 1 295 008, 87 грн та судових витрат повернуті стягувачу через неможливість виявлення майна боржника, на яке можливо було б звернути стягнення, із зазначенням про можливість повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання в строк

до 23 травня 2015 року. Зазначені вище виконавчі документи направлені

за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 .

Постановами державного виконавця Оріхівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Калюжної Н. І. від 06 лютого 2015 року при розгляді заяви стягувача про примусове виконання рішень відкрито виконавчі провадження ВП № 46358425 та ВП № 46358682 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «КМК ОЙЛ Полюс»,

ТОВ «КМК ОЙЛ» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» боргу у розмірі

1 295 008, 87 грн.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк пред`явлення

до виконання спірних виконавчих листів не закінчився, пред`явлені відповідно до належного органу виконавчої служби. Державний виконавець Оріхівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Калюжна Н. І. при відкритті 06 лютого 2015 року виконавчих проваджень (як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень ) діяла в межах закону.

Також було дотримано вимог закону при винесенні державним виконавцем 21 вересня 2018 року постанови про відновлення виконавчого провадження на виконання ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції помилково зазначив у своїй постанові

про неможливість її оскарження у касаційному порядку.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не виявлено порушення судами першої та апеляційної інстанції норм Закону України «Про виконавче провадження» й процесуального права, правильність застосування судами норм права не викликає розумних сумнівів.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 січня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанов державного виконавця, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович