Справа № 361/4572/20
Провадження № 2/355/666/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Коваленка К.В.

за участю секретаря Ющенко Л.А.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів виплачених в рахунок гарантійного платежу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 15.07.2020 року звернулась з зазначеним позовом до Броварського міського суду Київської області. Позов мотивує невиконанням відповідачем умов попереднього договору від 12.07.2017 року. Просить суд стягнути з відповідача гарантійний внесок за попереднім договором у розмірі 39 000 грн., додаткову суму у розмірі гарантійного внеску за попереднім договором у розмірі 39 000 грн. та судові витрати в сумі 840.80 грн..

Ухвалою від 04.09.2020 року підсудність справи визначена Баришівському районному суду Київської області.

23.10.2020 року справа була прийнята до провадження Баришівським районним судом Київської області в порядку спрощеного позовного провадження.

08.12.2020 року в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлений позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений позов не визнала в повному обсязі та пояснила суду, що вона одного разу не відмовляла позивачу у продажу будинку та вчинені основного договору. Вона майже на протязі двох років не продавала будинок, проте позивач відмовилась купляти у неї будинок.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 липня 2017 року у м. Бровари, між сторонами було укладено попередній договір про укладення основного договору для купівлі - продажу 1/2 частини будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При укладенні та підписанні попереднього договору було досягнуто домовленостей про те, що основний договір буде укладено не пізніше 31 серпня 2017 року, розрахунок за договором у розмірі 780 000 грн( сімсот вісімдесят тисяч гривень) буде здійснено після підписання основного договору. Також при укладенні попереднього договору сторони досягли згоди та позивач сплатила гарантійний платіж (завдаток) для підтвердження наміру та для забезпечення виконання наміру у розмірі 39 000 грн. (тридцять дев`ять тисяч гривень). Також в договорі сторони зазначили, що у разі невиконання умов договору відчуджувач майна(відповідач) зобов`язується повернути позивачу гарантійний внесок та додаткову суму у розмірі внеску( п. 2.1 договору).

Відповідно до положень статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Мотивуючи відмову відповідача укласти основний договір, позивач посилається на те, що направляла з даного приводу відповідачу телеграми, копії яких надано суду. Дослідивши дані докази суд звертає увагу на те, що електронні повідомлення на які посилається позивач відправлялись відповідачу 26.08.2017 року та 2 повідомлення 28.08.2017 року(а.с.14-16). Разом з тим термін укладення основного договору, передбачений Додатковим договором є 31.08.2017 року.

Разом з тим суд зазначає наступне, згідно з положеннями ч. 3 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Як вбачається з копій поштових відміток про вручення поштових повідомлень, на які позивач посилається як на доказ (а.с.12-13), відповідачем всі три повідомлення отриманні 12.09.2017 року, тобто після перебігу строку виконання додаткового договору, який визначений 31.08.2017 року.

Дана обставина була достеменно відомо, оскільки дані повідомлення отримала та надала суду копії саме вона.

Таким чином, знаючи, що в строк визначений законом відповідач не отримав її пропозиції на укладення основного договору, позивач не вчинила жодних дій для врегулювання даного питання.

Відповідно до положень ч. 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того як вбачається з наданих суду доказів, а саме копії витягу з кримінального провадження №0003938 (а.с. 18) позивач ОСОБА_1 30.08.2017 року, тобто до настання строку виконання договору, звернулась до правоохоронних органів з заявою про заволодіння шахрайським шляхом її коштами, що свідчить про недобросовісну поведінку позивача та намагання позивача повернути гарантійний платіж (завдаток) до виконання договору.

Таким чином в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, яка зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, позивач не надала суду належних та допустимих доказів виконання нею умов додаткового договору від 12.07.2017 року, та не виконання даних умов відповідачем.

За таких обставин, на думку суду позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст10,12,81,141,268 ЦПК України, ст.ст. 526,629, 635 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів виплачених в рахунок гарантійного платежу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 08.12.2020 року .

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко