Справа № 266/6659/19
Провадження № 2/266/275/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

за участю секретаря Шишханової К.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В ході слухання справи позивачкою уточнено розмір позовних вимог, які в остаточній редакції зводяться до наступного: позивачка зазначила, що 05 липня 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, фактично шлюбні відносини припинені з початку 2019 року. Від спільного шлюбу вони мають двох синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , народжених ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання яких після припинення шлюбних відносин відповідач не надає матеріальної допомоги, не бере участі у вихованні дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач офіційно не працює, але фактично займається підприємницькою діяльністю без належної реєстрації, отримуючи дохід не менше 12000,00 грн. щомісячно. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не провадиться. Тобто, останній має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , народжених ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 4000,00грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

До суду позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій уточнені позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 4000,00грн. на користь відповідачки на утримання синів щомісячно, визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 липня 2013 року, який зареєстрований у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №152, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Згідно зі свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , виданим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 08 січня 2014 року, батьком ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , записано ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно зі свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 , виданим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 08 січня 2014 року, батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , записано ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 роківстановить: з 1 січня - 2218 гривень.

Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до вимог ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Тому, враховуючи те, що відповідач є здоровим, не має жодних утриманців та має забезпечити дітям не тільки мінімальний рівень життя, а достойний рівень, тому суд вважає, що аліменти в розмірі 4000,00 грн., розмір яких визнаний сторонами, не поставлять його в скрутне становище, але забезпечать мінімальний рівень для існування дітей.

Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 листопада 2019 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Федотова В. М.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_2

Суддя Федотова В. М.