Справа № 341/740/18
Провадження № 2/349/53/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 березня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретарів судового засідання Боянівської Г.М., Сірко І.В.

представника позивача - адвоката Жируна Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №341/740/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Галицького районного нотаріального округу Дзери Лариси Олександрівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

встановив:

10 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до приватного нотаріуса Дзери Л.О. з вимогою - скасувати рішення приватного нотаріуса Галицького районного нотаріального округу Дзери Л.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексні номери 39311594, 39312622 від 23 січня 2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо державної реєстрації за ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,0621 га кадастровий номер :02:001:0094 та садовий будинок АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову зазначено, що 17 лютого 2016 року ОСОБА_1 отримав у дар від батька ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0621 га кадастровий номер :02:001:0094 та садовий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними договорами дарування.

Після укладення договорів дарування, їх нотаріального посвідчення, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17 лютого 2016 року внесено записи

про реєстрацію права власності на вищезазначене майно за

ОСОБА_1 .

У подальшому ОСОБА_2 , яка доводиться матір`ю його довірителя та колишньою дружиною ОСОБА_3 , звернулася до Галицького районного суду з позовом про визнання недійсними договорів дарування.

03 травня 2018 року з інформаційної довідки, отриманої на запит адвоката Жируна P.M. , ОСОБА_1 стало відомо, що приватним нотаріусом Дзерою JI.O. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи припинення (реєстрація переходу власності - повне відчуження) від 23 січня 2018 року індексні номери рішення - 39311594 та 39312622, якими скасовано реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачем.

Вказані записи внесено приватним нотаріусом Дзерою JI.O. без будь-яких заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що були сторонами договорів дарування. Крім того, відповідачем ОСОБА_5 не було взято до уваги наявність заборони щодо відчуження вищезазначеного майна, що свідчить про порушення процедури внесення відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, оскільки ухвала про зняття арешту судом не виносилася.

Оскільки реєстрація припинення права власності, проведена приватним нотаріусом Галицького нотаріального округу Дзерою JI.O., здійснена з порушенням прав ОСОБА_1 , виникла необхідність у скасуванні реєстрації. Просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексні номери 39311594, 39312622 від 23 січня 2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Відповідач Дзера Л.О. направла на адресу суду відзив в якому зазначила, що нею правомірно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексними номерами 39311594, 39312622 від 23 січня 2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і Реєстрі прав власності на нерухоме майно. При посвідчені нею догорів дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ( від імені якого за довіреністю діяв Жирун Роман Миколайович ), її було введено в оману щодо статусу нерухомого майна. Ці договори нею було посвідчено без згоди дружини дарувальника ОСОБА_2 .

Щодо наявної заборони на відчуження садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0621 га для ведення садівництва, яка розташована в урочищі «Касова гора», що в с. Бовшів Галицького району Івано-Франківської області, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №812911 від 24 січня 2007року, кадастровий номер 02:001:0094, то саме позивачем додано до матеріалів справи Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта із зазначенням інформації щодо припинення обтяження 04 січня 2018 року. Державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 39311594 від 23 січня 2018 року та 39312622 від 23січня 2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і Реєстрі прав власності на нерухоме майно здійснено після припинення обтяження. Просила у позові відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відзиву на позов не подали.

Процесуальні дії по справі:

Ухвалою судді Рогатинського районного суду від 07 листопада 2019 року відкрито провадження в справі, яка надійшла на адресу суду 05 листопада 2019 року на підставі розпорядження голови Галицького районного суду Івано-Франківської області Юсип І.М., і призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10 січня 2020 року підготовче засідання відкладено. До участі у справі в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Жирун Р.М. позов ОСОБА_1 підтримав повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Пояснив, що скасування рішення про державну реєстрацію здійснено в порушення права власності його довірителя на земельну ділянку та садовий будинок, всупереч вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868. Просив позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не прибули та не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно договорів дарування земельної ділянки та садового будинку, сторонами яких були ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , від імені якого діяв адвокат Жирун Роман Миколайович, які 17 лютого 2016 року були посвідчені приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Дзерою Л.О., дарувальник ОСОБА_3 подарував, а обдарований ОСОБА_1 прийняв у дар садовий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасння худоби площею 0,0621 га кадастровий номер :02:001:0094, що розташована за адресою Івано-Франківська область, Галицький район, село Бовшів, урочище "Касова гора".

Відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на вищезазначене нерухоме майно 17 лютого 2016 року було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчувідчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта приватним нотаріусом Дзерою Л.О. на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексні номери 28379369 та 28379123 від 22 лютого 2016 року.

Відповідно до рішення Галицького районного суду від 18 липня 2016 року, яке набуло законної сили 09 листопада 2016 року, договори дарування садового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасння худоби площею 0,0621 га, кадастровий номер :02:001:0094, що розташована за адресою Івано-Франківська область, Галицький район, село Бовшів, урочище "Касова гора" визнано недійсними.

Ухвалою Галицького районного суду від 06 грудня 2017 року, яка набула законної сили 18 грудня 2017 року, за заявою ОСОБА_2 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області 25 лютого 2016 року в межах цивільої справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування частини майна з чужого незаконного володіння у виді накладення арешту на майно, що перебувало у власності ОСОБА_1

23 січня 2018 року право власності за ОСОБА_1 припинено приватним нотаріусом Дзерою Л.О. на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексні номери 39311594 і 39312622 від 23січня 2018 року, яким проведено державну реєстрацію права власності вищезазначеного майна за ОСОБА_3 .

Матеріально-правові вимоги позивача у цивільній справі мають бути спрямовані на захист його прав, свобод чи інтересів, порушених або оспорюваних відповідачами.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пункт 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

За статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на спірне нерухоме майно станом на 03 лютого 2016 року садовий будинок та земельна ділянка були зареєстровані за ОСОБА_3 на підставі Державного Акта на право власності на земельну ділянкусерія ЯД №812911, який був виданий Галицьким районним відділом земельних ресурсів, рішення про присвоєння поштової адреси, серія та номер 4, виданий 05 січня 2016 року, виданий Бовшівською сільською радою, декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер НОМЕР_1 , який виданий 24 грудня 2015 року управлінням ДАБК в Івано-Франківській області.

У подальшому, після укладення договорів дарування нерухомого майна, право власності на садовий будинок та земельну ділянку було зареєстровані за обдарованим ОСОБА_1 на підставі договорів дарування від 17 лютого 2016 року.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У наведеній нормі закріплена презумпція правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Презумпція може бути спростована у двох випадках: якщо правочини за своїм змістом, формою чи іншими елементами в імперативній формі визнаються недійсними законом з моменту їх вчинення (нікчемні правочини) або недійсність яких встановлюється судом на вимогу заінтересованої особи у встановлених законом випадках (оспорювані правочини).

За частиною 2 статті 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У судовому засіданні встановлено та визнано представником позивача, що правочини, які стали підставою для реєстрації набутого права власності за ОСОБА_1 , були оспорені ОСОБА_2 та визнані недійсними в судовому порядку.

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній станом на дату проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_1 ) записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Наведеною нормою законодавець врегулював правову ситуацію, коли відомості, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не відповідають наявним чинним та нескасованим правовстановлюючим документам, на підставі яких проведені реєстраційні дії та які мають пріоритет над записами, що містяться у Державному реєстрі.

Правові висновки щодо статусу відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме та необхідності застосування частини другої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у вирішенні питань, пов`язаних з правом власності на майно, викладені, зокрема, в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 917/553/17, від 03.04.2018 у справі № 922/1645/18.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державним реєстратором є зокрема нотаріус. За змістом п.9 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, підставою реєстрації права власності в Державному реєстрі за ОСОБА_3 стало рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2016 року про скасування договорів відчуження нерухомого майна. Саме вищезазначеним рішенням суду припинено право власності позивача на нерухоме майно, а не рішенням про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Суд, на підставі досліджених та перевірених у судовому засіданні доказів, приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення стороною відповідача його права на володіння, користування та розпорядження майном, яке було набуто ним на підставі правочинів, які у подальшому в судовому порядку визнано недійсними, а тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259,263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Галицького районного нотаріального округу Дзери Лариси Олександрівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , року народження, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач:Дзера Лариса Олександрівна , приватний нотаріус Галицького районного нотаріального округу, м.Бурштин, вул.Калуська, 46, Івано-Франківської області.

Суддя О.О.Лошак

Повне рішення суду складено 10 березня 2020 року.