Дата документу 03.03.2020 Справа № 325/826/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 325/826/18 Головуючий у 1 інстанції: Діденко Є.В.
№ 22-ц/807/349/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротіс Плюс» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ

В червні 2018 року ТОВ «Агротіс Плюс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що ТОВ «Агротіс Плюс» на підставі договору оренди земельної ділянки від 18 грудня 2012 року, є орендарем земельної ділянки площею 7,6200 га рілля, яка розташована на території Приморськопосадської сільської ради.

На підставі державного акту направо приватної власності на землю, вказана земельна ділянка належала ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті земельну ділянку успадкувала ОСОБА_1 , відповідач по справі.

Незважаючи на те, що договір між ТОВ «Агротіс Плюс» та ОСОБА_2 було укладено строком на 10 років - тобто до 2022 року, відповідач на початку квітня 2018 року повідомила, що не визнає ніяких договорів оренди та буде обробляти земельну ділянку самостійно.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд, зобов`язати ОСОБА_1 , не чинити ТОВ «Агротіс Плюс» перешкод у користуванні земельною ділянкою загальною площею 7,6200 га рілля, яка розташована на території Приморськопосадської сільської ради, та право користування якою належить ТОВ «Агротіс Плюс» на підставі договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований відділом Держкомзему у Приазовському районі 18 грудня 2012 року, про що у державному реєстр земель вчинено запис №2701 від 18 грудня 2012 року заборонивши відповідачу перешкоджати ТОВ «Агродіт Плюс» у здійсненні права користування земельною ділянкою, а саме - проводити будь-яку сільськогосподарську обробку земельної ділянки.

Заочним рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2018 року позов задоволено повністю.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агротіс Плюс» перешкод у користуванні земельною ділянкою загальною площею 7,6200 га рілля, яка розташована на території Приморсько-Посадської сільської ради Приазовського району Запорізької області, та право користування якою належить ТОВ «Агротіс Плюс» на підставі договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований відділом Держкомзему у Приазовському районі 18 грудня 2012 року, про що у державному реєстр земель вчинено запис №2701 від 18 грудня 2012 року, заборонивши ОСОБА_1 перешкоджати ТОВ «Агротіс Плюс» у здійсненні права користування земельною ділянкою, а саме - проводити будь-яку сільськогосподарську обробку земельної ділянки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агротіс Плюс», витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

До апеляційного суду апелянт та її представник не з`явилися, хоча представник апелянта був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.220).

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Агротіс Плюс» на підставі договору оренди земельної ділянки, який зареєстровано відділом Держкомзему у Приазовському районі 18 грудня 2012 року, про що у державному реєстрі земель вчинено запис №02701 від 18 грудня 2012 року, є орендарем земельної ділянки площею 7,6200 га рілля, яка розташована на території Приморсько-Посадської сільської ради.

На підставі державного акту направо приватної власності на землю серії ІІІ - ЗП №020533, який видано Приазовською райдержадміністрацією 15 квітня 2002 року вказана земельна ділянка належала ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Виконавчім комітетом Приморсько-Посадської сільської ради від 06.05.2015.

Згідно з наданої на запит суду від 07.09.2018 року копії спадкової справи №68/2015 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку площею 7,6200 га рілля успадкувала ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видано 07 лютого 2017 року.

Відповідно до п.8 Договору - строк його укладення складає 10 років, тобто він продовжує свою дію до 2022 року.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що вона успадкувала земельні ділянки з іншим кадастровим номером, а відтак договір оренди, укладений спадкодавцем не стосується ї прав та обов`язків.

Натомість судом першої інстанції було встановлено, що спадкодавець мав лише дві земельні ділянки та обидві вони була зареєстровані та передані спадкодавцемі за др.

державним актом ( а.с.8, та 8 зв.).

Земельна ділянка площею 7,62 га була передана спадкодавцем в оренду позивачеві, до договору оренди надано кадастровий план з зазначенням місця її розташування.

Інших змелених ділянок такою площею спадкодавець за життя не мав, а так обставина, що відбулася зміна кадастрових номерів не припиняє договірні відносини з оренди.

Суд першої інстанції послався на висновок за результатами перевірки матеріалів ЄО №940 від 14.05.2018 року, затвердженим 24.05.2018 року, проведених поліцією за фактом самовільної обробки земельної ділянки площею 7, 6200 га рілля, на території Приморсько-Посадської сільської ради невстановленими особами. В ході перевірки на підставі опитувань осіб було встановлено що ОСОБА_1 з осені 2017 року власними силами займається обробкою земельної ділянки, яка перебуває в оренді ТОВ «Агротіс Плюс».

Посилання відповідача на невизнання нею умов договору, та бажання самостійно займатися обробкою земельної ділянки не припиняє орендні відносини.

З укладенням договору оренди, право власності обмежується.

Право користування майном у орендаря ґрунтується на договорі оренди. Це право триває весь час дії договору оренди, незважаючи на зміну власника.

Згідно з ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

І лише в договорі оренди може бути передбачено інше, тобто що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється (ч. 2 ст. 770 ЦК України).

Договір оренди у даній справі не містить застережень щодо його припинення у разі смерті власника земельної ділянки.

За ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.

На підставі ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач, заперечуючи проти позову не довела що спадкодавець передав у оренду позивачеві іншу земельну ділянку ніж так, яка була успадкована відповідачем.

Також відповідач не посилається на те, що спадкодавець мав кілька земельних ділянок та не оспорює наданий позивачем договорі оренди, який укладений та зареєстрований у порядку, встановленому на час його укладення.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 березня 2020 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков