Ухвала

04 березня 2020 року

м. Київ

справа № 541/2862/13-ц

провадження № 61-3850ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року в справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЦ «Україна», фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «СВ Медікал», про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») звернулося до суду з позовними заявами до ОСОБА_1 , Малого підприємства «Мрія» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04 липня 2008 року № 22.94/08-КЛ та до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 , - про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04 липня 2008 року № 22.94/08-КЛ.

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсними та розірвання кредитного договору від 04 липня 2008 року № 22.94/08-КЛ та договору іпотеки від 04 липня 2008 року.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 березня 2016 року ПАТ «ВТБ Банк» замінено на належного позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Поліс»).

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» залишено без розгляду.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про забезпечення позову, в якому просила: заборонити ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, іншим підприємствам, установам та організаціям вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження нежитловим приміщенням загальною площею 269, 6 кв. м, розташованим по АДРЕСА_1 ; заборонити ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, іншим підприємствам, установам та організаціям вчиняти будь-які дії щодо передачі вищевказаного нежитлового приміщення іншим особам; заборонити ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, іншим підприємствам, установам та організаціям займати спірне нежитлове приміщення.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 15 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Миргородського міськрайонного суду від 15 жовтня 2019 року - без змін.

24 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За змістом наведених правових норм в касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови суду апеляційної інстанції, якими судові рішення суду першої інстанції залишено без змін або ухвалено нове судове рішення у разі зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, тобто ті постанови, якими вирішено по суті справу або питання, перелічені у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України. Ухвала місцевого суду та постанова апеляційного суду за результатами перегляду цієї ухвали щодо відмови у забезпеченні позовуне підлягає перегляду судом касаційної інстанції, оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову в забезпеченні позову оскаржувалася в апеляційному порядку на підставі пункту 4 частини першої статті 353 ЦПК України, яка відсутня в переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх апеляційного перегляду згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2019 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року в справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЦ «Україна», фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «СВ Медікал», про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов