ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 569/7226/15ц

провадження № 61-1458св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 13 листопада 2017 року, постановлену суддею Шеремет А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області ухвалив рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - АТ «Банк «Фінанси та Кредит») про захист прав споживача, стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання, яким позовні вимоги задоволено та стягнено з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за порушення умов договору банківського строкового вкладу «Класік» 300131/112754/5-14 від 29 вересня 2014 року у вигляді трьох процентів річних в сумі 468 грн, відшкодування інфляційних витрат в сумі 8 490 грн, а всього стягнено 8 958 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

АТ «Банк «Фінанси та Кредит», не погодившись із вказаним рішенням, 11 вересня 2017 року з порушенням строку на апеляційне оскарження, подало апеляційну скаргу.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції та мотиви його прийняття

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року апеляційну скаргу АТ «Банк «Фінанси та Кредит» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження заявник як підставу поновлення строку зазначає те, що на момент отримання банком копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2016 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» була ОСОБА_2 , яка жодних дій не вчинила. 1 вересня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відкликано її повноваження та призначено нового ліквідатора - ОСОБА_3 , який дізнався про наявність оскаржуваного рішення із заяви ОСОБА_1 , а саме 1 вересня 2017 року.

За таких обставин АТ «Банк «Фінанси та Кредит» просило визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити цей строк.

13 листопада 2017 року апеляційний суд Рівненської області постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2016 року.

Визнаючи неповажними причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд виходив з наступного.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не був присутнім під час проголошення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2016 року і його копію направлено відповідачу 20 січня 2016 року, яку останній отримав 8 лютого 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Правом на апеляційне оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2016 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит» скористалось 13 вересня 2017 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року № 230 розпочато процедуру ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом п`ятнадцяти днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів, бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду у межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» копію оскаржуваного рішення отримало безпосередньо 8 лютого 2016 року під час роботи тимчасової адміністрації.

Таким чином, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» у повному обсязі з 8 лютого 2016 року володіла інформацією, необхідною для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою, та без поважних причин порушила строки апеляційного оскарження, встановлені статтею 294 ЦПК України (у редакції Кодексу, чинній на час подання апеляційної скарги), пред`явивши апеляційну скаргу 13 вересня 2017 року, тобто з пропуском строку.

У зв`язку з цим апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга заявника подана з пропуском строку на апеляційне оскарження та обґрунтовані підстави для поновлення якого відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 13 листопада 2017 року, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у грудні 2017 року звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

В касаційній скарзі посилається на ті обставини, що представник банку не був присутнім під час проголошення рішення суду і не отримав від суду оскаржуване рішення. Про вказане рішення банк дізнався з листа ОСОБА_1 , до якого було долучено рішення суду від 15 січня 2016 року.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Позиція Верховного Суду, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

8 лютого 2020 року набрав чинності Закону України від 15 січня 2020 року № 460 IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 5 січня 2020 року № 460 IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України у тій же редакції).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Верховний Суд, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України, у редакції Кодексу, чинній на час подання апеляційної скарги, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати касаційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежить від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

З матеріалів справи апеляційний суд встановив, що представник АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на виконання вимог ухвали апеляційного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху надіслав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження представник АТ «Банк «Фінанси та Кредит» зазначив, що про оскаржуване рішення дізнався після звернення ОСОБА_1 1 вересня 2017 року до банку із заявою, а також те, що на момент отримання банком копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2016 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» була ОСОБА_2 , повноваження якої 1 вересня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відкликано з призначенням нового ліквідатора - ОСОБА_3 , який дізнався про наявність оскаржуваного рішення із заяви ОСОБА_1 , а саме 1 вересня 2017 року.

Апеляційний суд дійшов висновку, що наведені заявником доводи не підтверджують поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Статтею 44 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення справи апеляційним судом, передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти всі можливі та залежні від неї дії.

Враховуючи викладене та з урахуванням вимог закону, касаційний суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції правомірно відмовлено АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з неповажними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Касаційний суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з 8 лютого 2016 року володіла інформацією про рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2016 року та без поважних причин порушила строки апеляційного оскарження, встановлені статтею 294 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час подання апеляційної скарги.

Доводи заявника про те, що відповідач не отримував копії рішення суду від 8 лютого 2016 року, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме: супровідним листом Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2016 року за № 569/7226/15-ц, адресованим відповідачу, зі змісту якого вбачається, що міський суд надсилає копію рішення від 15 січня 2016 року, та повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно з яким копія рішення вручена уповноваженій особі відповідача 8 лютого 2016 року.

Строк на апеляційне оскарження рішення від 15 січня 2016 року розпочався 8 лютого 2016 року та закінчився 18 лютого 2016 року, апеляційна скарга на рішення суду відповідачем подана 13 вересня 2017 року, тобто з пропуском строку, визначеного частиною першою статті 294 ЦПК України в редакції Кодексу, чинній на час подання апеляційної скарги.

У рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у цій справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде обмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Касаційний суд вважає безпідставним посилання заявника на неврахування обставин, наведених у заяві про поновлення строку подання апеляційної скарги, оскільки судом апеляційної інстанції враховано доводи АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про отримання копії оскаржуваного рішення 8 лютого 2016 року під час роботи тимчасової адміністрації і на підставі оцінки відповідних доказів зроблено висновок про обізнаність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» саме з 8 лютого 2016 року щодо рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2016 року.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду, оскільки суд апеляційної інстанції,встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись статтею 400 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час подання касаційної скарги, статтями 401, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Ружицької О.В. залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов