ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

26 лютого 2020 року

м. Харків

справа № 646/3186/19

провадження № 22-ц/818/744/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкової трансмісії, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2019 року, постановлене в складі судді Янцовської Т.М.,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на 152/350 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , з надвірними будівлями в порядку спадкової трансмісії, які належать відповідно до права приватної власності ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що згідно договору дарування від 10.04.1969 р. її тітка ОСОБА_4 є власником 77/350 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованих за вищезазначеною адресою. Згідно договору дарування від 13.02.1976 р. ОСОБА_4 на підставі права власності стала власником 75/350 частини спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель. З липня 2003 р. позивачка проживає у даному житловому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 її тітка ОСОБА_4 померла. Мати позивачки - ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_4 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти ОСОБА_4 : ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті ОСОБА_4 спадщину у вигляді вказаного будинку з надвірними будівлями прийняла позивачка: доглядає за ним, веде господарство, робить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги. Відповідно до ст. 527 ЦК України спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 530 ЦК України при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого. Відповідно до ст. 551 ЦК України якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Тому позивачка вважає, що є всі законні підстави визнати за нею право власності на 152/350 частини житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що помилковим є посилання в рішенні суду на те, що позивачем не надано доказів належності її до кола спадкоємців за законом чи заповітом та не встановлено родинних відносин позивача із спадкодавцем, оскільки в тексті договору дарування частки житлового будинку зазначено, що ОСОБА_5 (мати позивача ОСОБА_1 ) подарувала частку цього будинку своїй сестрі ОСОБА_8 . Крім того, вказує, на те, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого міститься в матеріалах справи. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що батьком відповідача ОСОБА_3 є ОСОБА_9 , а копія свідоцтва про народження ОСОБА_10 підтверджує те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 є рідними братом та сестрою. Також вважає помилковим посилання в рішенні суду першої інстанції щодо того, що позивачем не доведено відсутність інших спадкоємців чи неприйняття ними спірного спадкового майна, оскільки в позовній заяві зазначено, що син ОСОБА_8 - ОСОБА_6 та його донька і онука ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на момент прийняття ОСОБА_1 спадкового майна померли.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем право на спадкування після померлої ОСОБА_8 , в тому числі в порядку спадкової трансмісії - не доведено, не надано доказів належності її до кола спадкоємців за законом чи заповітом та не встановлено родинних відносин позивачки зі спадкодавцем.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору дарування від 10.04.1969 р. ОСОБА_12 подарувала ОСОБА_4 308/1400 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою АДРЕСА_1 . Зазначений договір посвідчений нотаріусом шостої Харківської державної нотаріальної контори за реєстром № 1162.

Згідно договору дарування від 13.02.1976 р., що посвідчений нотаріусом шостої Харківської державної нотаріальної контори за реєстром № 995, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 75/350 частин житлового будинку і надвірних будівель за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 30.03.2018 р. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 14.05.2008 р., вбачається, що батьками позивачки, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_5 .

З копії свідоцтва про народження відповідача серії НОМЕР_2 від 02.02.1965 року вбачається, що батьками відповідача ОСОБА_3 є ОСОБА_9 та ОСОБА_15 .

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_16 серії НОМЕР_3 від 30.12.1949 року вбачається, що батьками останньої є ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 30.12.1996 р.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Жовтневим районним ЗАГС 23.11.1962, вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_19 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 12.06.1996 р.

Між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 розірвано шлюб 18.09.1997 р., що убачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 , виданого Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова.

06.07.2001 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області видано свідоцтво серії НОМЕР_8 про зміну імені ОСОБА_21 на ОСОБА_1 .

З довідки голови вуличного комітету № 7 Червонозаводського району від 10.07.2003 р. убачається, що позивачка проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Положеннями статей 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтями 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Позивач вказує, що доводиться рідною племінницею ОСОБА_8 щодо права на спадщину якої пред`явлений цей позов.

Правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність в матеріалах справи належних, допустимих та достатніх доказів такого споріднення позивачки із спадкодавцем, а саме відсутні докази того, що мати позивачки ОСОБА_5 доводиться рідною сестрою ОСОБА_8 .

Посилання позивача на відомості, що містяться у договорі дарування, укладеного 13.02.1976 року, де зазначено, що договір укладений між ОСОБА_5 та її сестрою ОСОБА_8 висновків суду не спростовують, оскільки договір дарування не є документом, передбаченим законом для підтвердження споріднення.

Вимог про встановлення факту родинних зв`язків, в ході розгляду яких могла б бути надана оцінка і змісту вказаного договору позивач не заявляла.

Крім того, вірним є висновок суду про необґрунтованість визначення ОСОБА_3 відповідачем у справі, оскільки відсутні дані про те, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8 та є її спадкоємцем.

Представник позивача наполягає на тому, що батько ОСОБА_3 і ОСОБА_5 є рідними братом та сестрою, між тим такі доводи не підтверджуються належними та допустимим доказами.

Між тим, свідоцтва про народження ОСОБА_9 матеріали справи не містять, відсутня можливість встановити, що батьками ОСОБА_9 та ОСОБА_5 є одні й ті самі особи.

Отже, підстави для беззаперечного висновку про споріднення ОСОБА_3 з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відсутні.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем у справі позивач зазначила ОСОБА_3 , між тим факту спорідненості позивачем не доведено, тому оскільки інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8 немає, - заінтересованою особою у справі є Харківська міська рада, яка в разі відсутності спадкоємців може звернутись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді міста Харкова.

Зазначене узгоджується із роз`ясненнями, що містяться у постанові Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивачем своє право на спадкування після померлої ОСОБА_8 , в порядку спадкової трансмісії не доведено, не надано доказів належності її до кола спадкоємців за законом чи заповітом та не встановлено родинних відносин позивачки зі спадкодавцем. Відсутні докази, що позов пред`явленого до належного відповідача.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна