Справа № 285/4542/19
провадження у справі № 2/0285/151/20
05 березня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді…………...........Літвин О. О.
секретаря…………………………Касянчук І. В.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за правилами спрощеного позовного провадження
за позовом ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У грудні 2019 року позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просили визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 (далі АДРЕСА_2 ).
В обґрунтування позову зазначають, що вони є власниками Будинку, в якому, крім інших членів сім`ї, зареєстрований ОСОБА_3 відповідач по справі. Останній за вказаною адресою з 2012 року не проживає, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні будинку не бере, особистих речей в ньому не має. Факт реєстрації ОСОБА_3 порушує їх право на вільне володіння, користування та розпорядження майном і позбавляє можливості користуватись державними пільгами субсидії на оплату комунальних послуг.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивачі в заявах до суду просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Про причини неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, а тому суд, за згодою позивачів, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до Договорів дарування від 09.02.1989 №122 та від 30.03.2018 №349 ОСОБА_1 в 47/100 частках та ОСОБА_2 в 53/100 частках є власниками Будинку, що підтверджується витягами з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.03.2018 та 03.12.2019.
З довідок КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 09.12.2019 №464 та від 11.02.2020 №80 слідує, що у Будинку зареєстровані: позивач - ОСОБА_1 , співмешканка - ОСОБА_4 та з 12.04.2005 ОСОБА_3 відповідач по справі.
Актами обстеження депутатів Новоград-Волинської міської ради сьомого скликання ОСОБА_5 та Бойчука В. М. від 18.11.2019, 26.11.2019 встановлено, що ОСОБА_3 не проживає в Будинку, що підтверджують сусіди: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, Будинок належить позивачам, відповідач який не є членом сім`ї власників житлового приміщення, не проживає в ньому без поважних причин понад 3 роки, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, чим порушує права позивачів, як власників, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїммайном.
За таких обставин, позовні вимоги позивачів є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, - суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення 13 березня 2020 року.

Головуючий суддя О. О. Літвин