Провадження №22-ц/824/3250/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона», товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про зобов`язання вилучити з кредитної історії інформацію за кредитом,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов`язання вилучити з кредитної історії інформації за кредитом. Таку вимогу обґрунтовував тим, що жодного договору кредиту з ТОВ «ФК «Верона» не укладав, відтак жодного боргу перед такою компанією мати не може. Таким чином зазначена ТОВ «Українське бюро кредитних історій» інформація не відповідає дійсності, псує його репутацію та порушує права.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, оскаржуване рішення вважає необґрунтованим з огляду на невідповідність висновків суду обставинам справи, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому. Жодних кредитних договорів 13.07.2017 року з учасниками справи він не укладав, і така обставина визнана відповідачем ТОВ «ФК «Верона». Судом не надано оцінки відсутності у позивача договірних чи інших відносин з ТОВ «ФК «Верона». Також судом долучені до матеріалів справи докази з порушенням порядку, встановленого законом. Про сумнівність наданих документів зазначав позивач при розгляді справи, але судом в порушення вимог закону такі папери прийняті до уваги. За таких умов апелянт вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи і не ґрунтуються на нормі закону. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що наведеним вимогам вказане рішення в повній мірі не відповідає.

Як було встановлено в ході розгляду справи в суді першої інстанції, ТОВ «Українське бюро кредитних історій» розмістило на своєму інтернет ресурсі інформацію стосовно наявності у позивача ОСОБА_1 непогашеної кредитної заборгованості, яку воно отримало від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Верона». При цьому вказана інформація не містить посилань на те, що зазначена заборгованість існує перед ТОВ «Фінансова компанія «Верона».

ТОВ «Фінансова компанія «Верона» зазначило, що вказану інформацію воно направило до реєстру кредиторів відповідно до договору-заяви на інформаційне обслуговування №745 від 30.05.2018 року, укладеного між ним та ТОВ «Українське бюро кредитних історій». Вказана кредитна заборгованість виникла на підставі укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Філігран» договору про надання фінансового кредиту №88263 від 13.07.2017 року. В подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Філігран» згідно договору факторингу №200-05/9 від 05.09.2017 року відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «Кредитна установа «Інвест Фінанс Сіті». За таких умов з точки зору ТОВ «Фінансова компанія «Верона» розповсюджена інформація щодо кредитної заборгованості позивача відповідає дійсності. З наведеними твердженнями погодився і суд першої інстанції на підставі чого відмовив в задоволенні позову. В той же час колегія суддів апеляційного суду не може прийняти вказані твердження в якості належним чином доведених обставин справи.

Положеннями ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Зважаючи на наведені норми, відповідачами до суду мали б були надані належні докази як з приводу укладення позивачем вищезгаданого кредитного договору, так і наявності заборгованості за ним. В той же час даний обов`язок відповідачем належним чином виконано не було, при цьому сам позивач категорично заперечував як щодо наявності заборгованості, так і взагалі щодо укладення зазначеного договору.

На підтвердження своїх твердженьТОВ «Фінансова компанія «Верона» представила до суду копії документів, а саме: заявки-приєднання №88263 від 13.07.2017 року; договору факторингу №200-05/9 від 05.09.2017 року; витягу із реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №200-05/9 від 05.09.2017 року. В той же час на вказаних документах (а.с. 40-61) не міститься жодного підпису від імені ОСОБА_1 , що унеможливлює встановлення тієї обставини, що він взагалі має будь-яке відношення до документів, поданих відповідачем. На наданих документах в графі «підпис позичальника (клієнта)» міститься три різні цифрові позначки, що складаються з п`яти цифр. Вказаний ідентифікатор не може вважатись свідченням проставляння на документах електронного цифрового підпису ОСОБА_1 , оскільки він жодним чином не відповідає ні вимогам закону до такого підписання, ні звичайному вигляду такого підпису.

У відповідності до положень ст. 6 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ є завершеним у випадку накладення електронного підпису сторони. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України „Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Як пояснив в судовому засіданні в апеляційній інстанції представникТОВ «Фінансова компанія «Верона», вказаний цифровий ідентифікатор свідчить про електронний підпис такого договору позивачем в системі електронних торгів. В той же час відповідачем жодного доказу для доведення факту укладення сторонами договору в електронній формі та стосовно такої системи підпису до суду також представлено не було, відтак твердження відповідача та дана обставина залишилася недоведеною і не може бути прийнята судом.

Окремо зважає колегія суддів апеляційного суду і на те, що в наданих ТОВ «Фінансовою компанією «Верона» документах в якості кредиторавиступає ТОВ «Фінансова компанія «Філігран». В той же час з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що код ЄДРПОУ, який в наданих документах зазначений як код ТОВ «Фінансова компанія «Філігран», належить господарюючому суб`єкту з іншою назвою, з зовсім іншим керівником та місцезнаходженням в зовсім іншому місті України. Вказану невідповідність представник ТОВ «Фінансова компанія «Верона» пояснив тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Філігран» було реорганізовано, в результаті чого товариство змінило як назву, так і місцезнаходження та керівника. Разом з тим жодного доказу з цього приводу також представлено не було.

Окрім зазначеного колегія суддів апеляційного суду зважає і на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Верона» не було представлено до суду доказів стосовно того, яке саме відношення такий відповідач має до кредитної заборгованості ОСОБА_1 , яка за твердженнями такого товариства була відступлена ТОВ «Фінансова компанія «Філігран» на користь ТОВ «Кредитна установа «Інвест Фінанс Сіті».

Підсумовуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що в ході розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено достовірності розповсюдженої ТОВ «Українське бюро кредитних історій» інформації, яку йому надано ТОВ «Фінансова компанія «Верона», на що суд першої інстанції уваги не звернув, в результаті чого ухвалив невірне рішення по суті справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро вилучає з кредитної історії інформацію, яка передбачена п.2 ч.1 ст.7, у разі відсутності кредитного правочину, договору або визнання їх недійсними.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, зважаючи на невірне вирішення справи судом першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених і відхилених позовних вимог. Зважаючи на те, що колегія суддів прийшла до висновку про задоволення позову, відповідним чином має бути розподілений сплачений позивачем судовий збір. При зверненні до суду позивачем було сплачено 704,80 грн. судового збору, за подачу апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1057,50 грн. Зважаючи на скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову апеляційним судом, ОСОБА_1 має бути відшкодовано сплачений ним судовий збір в повному обсязі. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,30 грн. - по 881,15 грн. з кожного. Також позивачем як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі була зазначена вимога про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу. В той же час належних доказів понесення таких витрат, як відповідного розрахунку їх вартості до суду представлено не було, що обумовлює відсутність підстав для їх стягнення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона», товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про зобов`язання вилучити з кредитної історії інформацію за кредитом задовольнити.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії ОСОБА_1 інформацію за кредитним договором №88263 від13.07.2017 року надану товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» (ідентифікаційний номер 41602157) судовий збір на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у розмірі 881,15 (вісімсот вісімдесят одну) грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (ідентифікаційний номер 33546706) судовий збір на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у розмірі 881,15 (вісімсот вісімдесят одну) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько