справа № 208/5717/19
№ провадження 2/208/765/20
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

за участю секретаря Каграманян Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 5000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, від зареєстрованого шлюбу з відповідачем сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони мешкають разом, водночас, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, обов`язок батька по утриманню дитини не виконує, через що позивач змушена звернутися до суду із позовом та, просити суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі 5000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов, та, водночас, просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, і, не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ст.49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, зазначивши про це в окремій письмовій заяві.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження, виданого Заводським районним у м.Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони є батьками малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно письмових пояснень позивача, сторони мешкають разом. Водночас, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Як випливає з матеріалів справи, на час розгляду справи відповідач має неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку.

Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1,2,3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.3 ст.182 СК України, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.1 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісяця.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що, дійсно мають місце обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Водночас, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, зокрема доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку.

Отже, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме у розмірі, визначеному ч.2 ст.182 СК України, згідно якої мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Водночас, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, приймаючи до уваги те, що, позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, вважає необхідним, на підставі ч.1 ст.142, ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору; а іншу частину судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст. 2,4,13, 81-82, 89, 142, 206, 263-268, 278 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень, щомісячно, починаючи з 27.08.2019 року до повноліття дитини, на користь матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення у справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 50 (п`ятдесят) відсотків судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

50 (п`ятдесят) відсотків судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 04.03.2020р.

Суддя Нельга Д. В.