ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/90/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

представник заявника (боржника) - ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи - 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (стягувач), 2. Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович,

розглянув в судовому засіданні в м. Києві заяву боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 боржник ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , заявник, боржник) в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, дубліката виконавчого листа від 31.07.2020, виданого на виконання рішення суду у цивільній справі № 2-840/12.

Заява обґрунтована тим, що дублікат виконавчого листа за своїм змістом та основними реквізитами відрізняється від оригіналу виконавчого листа, а саме: в оригіналі виконавчого листа датою набрання чинності рішенням суду зазначено 17.01.2013, в той час як у дублікаті - 23.07.2012; в оригіналі строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначений 1 рік, у дублікаті - 3 роки; в оригіналі виконавчого листа боржником є ОСОБА_3 , у дублікаті - ОСОБА_1 ; в оригіналі виконавчого листа стягувачем є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», у дублікаті - ТОВ «Вердикт Капітал».

В судовому засіданні представник боржника Богуш М.К. заяву підтримала з наведених у ній підстав.

Від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на заяву боржника та клопотання про розгляд справи за відсутності представника стягувача.

Заперечуючи проти вимог заяви, стягувач послався на відсутність передбачених статтею 432 ЦПК України підстав для визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, будь-яких заяв та клопотань від нього не надійшло.

Заслухавши представника боржника, дослідивши письмові пояснення стягувача та окремі матеріали цивільної справи № 2-840/12, суд встановив такі обставини.

11.07.2012 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив заочне рішення у цивільній справі № 2-840/12, яким стягнув з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Ухвалою від 17.09.2012 суд залишив без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.01.2013 апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 відхилено, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2012 залишене без змін.

Згідно з нормою частини 1 статті 223 ЦПК України в редакції Закону від 18.03.2004 № 1618-IV, чинній на час ухвалення даного рішення суду (далі - ЦПК України 2004 р.), рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Отже відповідно до вищенаведених положень цивільного процесуального закону рішення суду у цивільній справі № 2-840/12 набрало законної сили 17.01.2013.

20.06.2013 за даним рішенням суду було видано виконавчі листи.

Ухвалою від 27.06.2019 суд замінив первісного стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» його правонаступником - ТОВ «Вердикт Капітал».

У березні 2020 р. стягувач (ТОВ «Вердикт Капітал») звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа (листів) з підстав втрати їх оригіналів та поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання.

03.07.2020 суд постановив ухвалу, якою поновив строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за рішенням суду у цивільній справі № 2-840/12 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, та вирішив видати дублікат виконавчого листа.

На виконання даної ухвали 31.07.2020 суд видав стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал» дублікат виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 .

Дублікат виконавчого листа стягувач пред`явив до примусового виконання, та за ним приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. відкрив виконавче провадження № 62627303.

Вирішуючи вимоги заяви ОСОБА_1 ,суд керується основним законом України - Конституцією, та положеннями цивільного процесуального законодавства, які визначають порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень.

Так, частина 5 статті 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (пункт 9 частина 3 статті 129 Конституції України).

Частина 1 статті 18 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 (далі - ЦПК України) передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України...

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 431 ЦПК України).

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

Протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або, у разі її відсутності, рекомендованим чи цінним листом.

Пунктом 17 частини 1 Розділу VII "Перехідні положення" ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Єдиний державний реєстр виконавчих документівна даний час не функціонує, а відтак оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі.

Частина 1 статті 433 ЦПК України передбачає, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК Українивстановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до положень частини 1 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина 2 статті 432 ЦПК України).

Відтак за змістом цієї норми процесуального закону підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є, зокрема, помилковість його видання.

У цивільному судочинстві діє правило, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України).

Оскільки з даною заявою до суду звернувся боржник, саме він повинен довести наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Проте належних і допустимих обґрунтувань та доказів наявності таких підстав суду не надано.

Судом установлено, що оскаржуваний дублікат виконавчого листа видано за рішенням суду та на підставі ухвали суду про видачу дубліката виконавчого листа, які набрали законної сили.

Доводи заявника про те, що у дублікаті виконавчого листа невірно зазначено стягувача і боржника та строк пред`явлення його до виконання не ґрунтуються на законі.

Так, частиною 5 статті 431 ЦПК України передбачено, що якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Аналогічна норма містилась у частині 2 статті 368 ЦПК України 2004 р.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 1404-VIII від 02.06.2016, частиною 1 статті 4 якого передбачено, що у разі, якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду від 11.07.2012 було ухвалено проти двох відповідачів, обов`язок яких є солідарним, а відтак наявні підстави для видачі за даним рішенням виконавчих листів щодо кожного з боржників - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

На момент видачі дубліката виконавчого листа набрала законної сили ухвала про заміну сторони виконавчого провадження, тобто стягувачем у даному виконавчому провадженні на даний час є ТОВ «Вердикт Капітал», повне найменування якого і зазначене у дублікаті виконавчого листа як це передбачено у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 1404-VIII від 02.06.2016 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно пунктом 5 Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже на момент видачі дубліката виконавчого листа строк пред`явлення його до виконання становив 3 роки, при цьому норма, яка передбачала річний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, втратила чинність.

Разом з тим заслуговують на увагу доводи заяви про те, що у дублікаті виконавчого листа зазначена невірна дата набрання чинності рішенням суду, проте вказана обставина не може бути підставою для визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із заявою про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачівиконавчого документа.

Відтак, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення процесуального закону,суд дійшов висновку про недоведеність боржником наявності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні даної заяви.

Керуючись статтею 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення заяву боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: