ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1736/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/4544/16-ц Категорія: 310000000 Опалинська О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя доповідач)

Суддів Бородійчука В.Г, Василенко Л. І.

За участю секретаря Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу - представник позивача відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2020 року, постановлене під головуванням судді Опалинської О.П. у Смілянському міськрайонному суді Черкаської області 09.09. 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

20 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано що автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску є об`єктом спільної сумісної власністю подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , частки кожного яких складають по 1/2 частині.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 грошову компенсацію за 1/2 частину вартості спірного автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску в сумі 62950 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1990 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто) гривень.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржила рішення до суду апеляційної інстанції, подавши апеляційну скаргу через суд першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що не згодна із додатковим рішенням суду. Скаржник вважає, що додаткове рішення суду від 09 вересня 2020 року підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Скаржник ОСОБА_2 просить скасувати додаткове рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким заяву представника позивача ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката від 04 вересня 2020 року залишити без розгляду.

21 жовтня 2020 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача ОСОБА_1 . Вх. № 10918/20-Вх.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 зазначає, що прийняте додаткове рішення, є правомірне, обґрунтоване. У відзиві позивач вказує, що його представником дотримана норма цивільно процесуального закону, визначена ст. 137 ЦПК України. Представником позивача надані всі необхідні підтверджуючі документи щодо понесених судових витрат на надання правничої допомоги.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції при постановленні додаткового рішення не допущено порушення процесуального та матеріального права, а тому рішення суду є законним.

Позивач ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, які з`явилися в судове засідання, переглянувши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції щодо стягнення судових витрат, яке є предметом оскарження в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано, що автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, є об`єктом спільної сумісної власністю подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , частки кожного яких складають по 1/2 частині. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 грошову компенсацію за 1/2 частину вартості спірного автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, в сумі 62950 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень. В решті позовних вимог відмовлено ( а. с. 201 208 т.1).

Додатковим рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1990 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто) гривень( а. с. 218 220 т.1).

Як вбачається із матеріалами справи 30 вересня 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Холодняком В. М., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 484, укладено договір про надання правової допомоги ( а. с. 73, 74 т.1).

Згідно даних акту виконаних робіт від 30 січня 2020 року по Договору про надання правничої допомоги від 30 вересня 2016 року загальна вартість послуг адвоката склала 1900 грн. ( а. с. 199 т.1 ).

Матеріали справи на а. с. 200 т. 1 містять розрахунок суми судових витрат, які позивач ОСОБА_1 поніс під час розгляду цивільної справи за надання правових послуг адвокатом, зокрема, до нього включено: консультація правового характеру 30.09. 2016 року 100 грн., письмовий запит до Регіонального сервісного центру Черкаської області МВС України про надання інформації на автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску - 200,00 грн.; участь у судових засіданнях 1 600,00 грн. участь в судових засіданнях Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з приводу представництва інтересів позивача під час розгляду справи № 703/4544/16-ц.

Згідно даних квитанції № 34-19 від 25 вересня 2019 року, адвокатом Холодняком В. М. прийнято від ОСОБА_1 кошти в розмірі 1 900,00 грн. ( а. с. 198 т.1).

Відповідно ст.137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.Судом першої інстанції під час вирішення спору по суті не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, надану адвокатом Холодняком В. М. згідно укладеного договору про надання правової допомоги від 30.09.2016 року позивачу ОСОБА_1 .

Представником позивача адвокатом Холодняк В.М. була подана заява суду про стягнення із відповідача ОСОБА_2 судових витрат на надання правничої допомоги, так як відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України він має право протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати суду докази про оплату правової допомоги та понесені позивачем судові витрати, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що районним судом вірно було вирішено дане процесуальне питання шляхом ухвалення додаткового рішення від 09 вересня 2020 року про задоволення заяви адвоката про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Враховуючи, що представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Холодняк В. М. надано в підтвердження наданих правових послуг детальний опис робіт, виконаних, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, витрати на оплату послуг адвоката є співмірними із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, понесені витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що розгляд справи тривав з грудня 2016 року до вересня 2020 року, тому представником позивача витрачено за цей період часу значну кількість годин для надання правової допомоги позивачу, адвокатом надано розрахунок суми судових витрат, розмір таких витрат не є завищеним та відповідає дійсним критеріям розумності їх розміру, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір витрат на правову допомогу у сумі 1900 гривень підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належним чином досліджено та перевірено наявні у матеріалах справи докази про надання адвокатом Холодняком В. М. правничої допомоги позивачу ОСОБА_1 згідно до вимог закону з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, доводи скаржника були предметом розгляду суду першої інстанції, яким судом дана належна оцінка.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі щодо залишення без розгляду та інші доводи апеляційної скарги є аналогічними, які подавались суду першої інстанції, тому колегія суддів апеляційного суду вважає їх необґрунтованими, а вимоги апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу допущено порушення норм матеріального чи процесуального права.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що слід зазначити, що судом першої інстанції допущена описка у розмірі стягнення судових витрат, оскільки як вбачається із наданих адвокатом розрахунків він просив про стягнення 1900 гривень, які і задоволено та стягнуто судом, але у резолютивній частині рішення суд допустився описки, вказавши, що стягненню підлягають судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 1990 гривень.

Однак, дана описка у вказаному розмірі судових витрат може бути виправлена як самим судом за ініціативою суду, так і за заявою сторін, поданою суду щодо виправлення описки, відповідно до ст. 269 ЦПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, не спростовують висновків суду щодо питання стягнення судових витрат на правничу допомогу, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі додаткове рішення щодо стягнення судових витрат на надання правничої допомоги із відповідача на користь позивача є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки рішення суду першої інстанції залишено без змін, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу із відповідача нс користь позивача, оскільки судові витрати підлягають стягненню відповідно до вимог чинного процесуального закону .

Враховуючи вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слід залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородічуйк В. Г.

Василенко Л. І.