Справа № 305/1620/19
Провадження по справі №2/305/103/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді - Бліщ О.Б.

секретаря с/з - Вербещука В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_2 звернувся у суд із позовною заявою про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивував тим, що 23 червня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики. Відповідно до п. 1 Договору позики ОСОБА_3 надано у позику грошові кошти у розмірі 28000 доларів США з кінцевим строком повернення 23 грудня 2016 року. У зв`язку з невиконанням умов договору, відповідачу ОСОБА_3 12.08.2019 було надіслано вимогу про усунення порушень умов договору позики та повернення коштів. Однак, відповідач ОСОБА_3 вимогу не виконав. Вказує, що визначений умовами договору позики термін повернення грошових коштів сплив 23.12.2016, а відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав, тому наявні підстави для стягнення боргу у судовому порядку. З огляду на викладене, просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача ОСОБА_3 борг у розмірі 28000 доларів США та судові витрати.

Ухвалою суду від 17.09.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу 15-денний строк для надання відзиву.

На підставі ухвали суду від 10.12.2019 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 не з`явилися, натомість від останнього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності за наявними матеріалами справи. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився, про час день та місце судового засідання, повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судового виклику. Відзиву, письмових пояснень, клопотань про відкладення розгляду справи відповідач суду не надав.

Неявка у судове засідання відповідача ОСОБА_3 , на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи за його відсутності з огляду на наступне.

Вимогами ст. 2 ЦПК України регламентовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Окрім наведеного, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання процесуальних строків є складовою принципу юридичної визначеності, який є одним з фундаментальних аспектів верховенства права, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Оскільки, провадження у даній справі відкрито на підставі ухвали від 17.09.2019, з метою дотримання розумних строків при розгляді справи, суд вважає за можливе розглянути її за відсутності відповідача, який будучи повідомленим про дату слухання, без поважних на те причин не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджених наявні у справі докази вважає, позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.06.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики у письмовій формі, відповідно до якого відповідач позичив грошові кошти в сумі 28000 доларів США. Відповідно до п. 2 договору ОСОБА_3 зобов`язався повернути грошові кошти в розмірі 28000 доларів США до 23.12.2016, одним платежем, або частками згідно визначеного у цьому пункті графіку.

Відповідач ОСОБА_3 своєю заявою, зазначеною у договорі позики від 23.06.2016, та власноручним підписом підтвердив отримання від позивача ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 28000 доларів США, відповідно до умов договору.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 у строк визначений у договорі, тобто до 26.12.2016, зобов`язання за договором не виконав, то 08.08.2019 представником позивача - адвокатом Орєховим А.В. відповідачу ОСОБА_3 надіслано вимогу про усунення порушень умов договору позики та повернення коштів, однак останній вимогу не виконав.

Таким чином, вимоги щодо повернення грошових коштів у строки, зазначені у вищевказаному договорі відповідачем не виконані.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

З наведених положень цивільного законодавства можна зробити висновок, що договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки право вимоги.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 та ч. 2 ст. 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63 цс 13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 своєю заявою, зазначеною у договорі позики від 23.06.2016, та власноручним підписом підтвердив отримання від позивача ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 28000 доларів США.

З наведеної заяви випливає, що відповідач ОСОБА_3 вказані кошти отримав 23.06.2016 та був обізнаний із порядком та строками виконання зобов`язання за договором позики.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 526 ЦК України належне виконання зобов`язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Всупереч укладеному договору позики та вказаним нормам цивільного законодавства відповідач ОСОБА_3 у встановлений строк не виконав покладені на нього зобов`язання та не повернув борг у розмірі 28000 доларів США.

Враховуючи те, що представником позивача надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у межах суми заявлених позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судові витрати в сумі 7201,27 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355, п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 , борг у розмірі 28000,00 (двадцять вісім тисяч) доларів США.

Стягнути, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7201 (сім тисяч двісті одну) гривню 27 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд.

Головуюча: Бліщ О.Б.