КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення процентів, пені та трьох відсотків річних за користування депозитом,

за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Писанця В.А.,-

встановила:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Просив стягнути з АТ КБ «Приватбанк» проценти за фактичне користування депозитним вкладом у розмірі 269,97 дол. США за період з 20 червня 2016 року по 20 червня 2019 року, 3 % річних в сумі 1 169,99 дол. США за період з 20 червня 2017 року по 19 липня 2019 року, пеню у розмірі 13 000,00 дол. США, яка нарахована за користування депозитом в період з 18 липня 2018 року по 18 липня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року розірвано договір № SAMDNWFD800 Вклад «СТАНДАРТ» укладений 12 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з ПАТ КБ «Приватанк» на користь позивача ОСОБА_1 грошові кошти по депозиту у розмірі 13000,00 дол. США, суму нарахованих відсотків за період з 13 лютого 2014 року по 19 червня 2017 року у розмірі 3609,55 дол. США, 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 20 лютого 2015 року по 19 червня 2016 року у розмірі 25 629 грн 97 коп., а також витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. В іншій частині - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року, скасовано рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року в частині задоволення позову про розірвання договору та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові. Рішення в частині стягнення процентів по договору та суми судового збору змінено, зменшено суми процентів, що підлягає стягненню, з 3 609,55 дол. США до 3000,05 дол. США, зменшено суми судового збору, що підлягає стягненню в дохід держави, з 4 943,51 грн. до суми 4 771,51 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду із позовом, банк заборгованість не повернув, чим порушив його права.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 проценти за фактичне користування депозитним вкладом у розмірі 2,69 дол. США, 3 % річних в сумі 1 139,01 дол. США, пеню у розмірі 3 609,55 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України загалом становить 131 139,73 грн.

В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити резолютивну частину рішення в частині визначення суми пені до стягнення в іноземній валюті та зазначення її гривневого еквіваленту, шляхом зазначення в рішенні суми пені до стягнення виключно у гривні, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 частково погодилася з позицією скаржника щодо неоднозначного викладення резолютивної частини рішення суду, та зазначила, що рішення слід змінити та визначити розмір пені у сумі 131 139 грн 73 коп.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 частково погодилася із доводами апеляційної скарги.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» вимоги апеляційної скарги підтримала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» оскаржує рішення суду лише в частині визначення суми пені в іноземній валюті.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Згідно ст. ст. 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, а клієнтом банку є будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені Законом України «Про захист прав споживачів» за неналежне надання виконавцем банківських послуг споживачеві, то нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України.

Зазначені висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру пені, що підлягає стягненню, а саме 3 609,55 дол. США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції, становить 99 627 грн 55 коп.

Утім, зазначення судом першої інстанції в резолютивній частині рішення розміру пені в іноземній валюті є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що резолютивна частина рішення суду від 21 липня 2020 року викладена таким чином, що зміна рішення лише в частині визначення суми пені може ускладнити його реалізацію, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів та вимог апеляційної скарги і скасувати рішення суду повністю та ухвалити нове рішення.

В порядку розподілу судових витрат, АТ КБ «ПриватБанк» слід компенсувати за рахунок держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 14 407 грн 50 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення процентів, пені та трьох відсотків річних за користування депозитом задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 проценти за фактичне користування депозитним вкладом у розмірі 2,69 дол. США, 3 % річних в сумі 1 139,01 дол. США, пеню у розмірі 99 627 грн 55 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Компенсувати акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» за рахунок держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 14 407 грн 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 07 грудня 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко