Справа № 487/8465/19
Провадження № 2/487/790/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі : головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Дорош В.В., представника позивача Білова І.В., Гришко П.В., представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника відповідача Регіональний сервісний цент МВС в Миколаївській області Дмитрієва А.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області, Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області №2341, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області, Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області №2341, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про зобов`язання вчинити певні дії.

В підготовчому засіданні представником відповідача Кащенко С.О., заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 225 ЦПК України, яке мотивоване тим, що враховуючи зміст позовних вимог позов не може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства, а має вирішуватись в порядку КАСУ.

Представник РСЦ МВС в Миколаївській області заперечував проти позову, вважає, що позовні вимоги для розгляду в цивільному провадженні є надуманими, немає будь-якого цивільного спору, а повинно розглядатись в порядку КАСУ, оскільки вони є державним органом.

Представник позивача Гришко ОСОБА_9 .В. заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на зміст позовних вимог, яки можуть розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача Білов І.В. заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на правову позицію, висловлену 02.10.2019 у справі 807/137/18.

Представник відповідача Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області №2341 до підготовчого засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив, надіслав до суду відзив.

Відповідач ОСОБА_4 до підготовчого засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив, відзив не надіслав.

Треті особи до підготовчого засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили, пояснень не надіслали.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи. розглядаючи заявлене клопотання, суд дійшов наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Зі змісту позовної заяви, встановлено, що предметом спору є вимоги позивача визнати незаконними дії органу надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ, який є державним органом Міністерства внутрішніх справ та зобов`язання їх скасувати реєстрацію та свідоцтва про право реєстрації транспортного засобу. Підставою позову зазначено що відповідачі, достеменно знаючи про наявність рішення суду уклали угоди, зміст яких суперечить вимогам актів цивільного законодавства, що тягне їх недійсність.

Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку із оскарженням рішення суб`єкта владних повноважень Регіонального сервісного центру МВС.

Тобто, у межах цієї справи вирішується виключно публічно-правовий спір щодо правомірності дій Регіонального сервісного центру МВС і не існує спору про право цивільне, у межах якого можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з реєстрацією права власності на автомобіль за позивачем, вимоги про таке останнім не заявлялись, а тому цей спір пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача саме у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку цивільного судочинства.

Також суд звертає у вагу на те, що жодних позовних вимог до відповідачів фізичних осіб позивачем у поданому позові не заявлено.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що порушення цивільного права чи інтересу позивача внаслідок прийняття Регіональним сервісним центром МВС оспорюваних рішень не відбулося.

Не можуть бути взяті до уваги посилання позивача на правові позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02.10.2019 у справі № 807/137/18, оскільки вони ухвалені за інших фактичних обставин справи, установлених судами. Так, у тій справі спір виник стосовно об`єктів нерухомості і пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на земельні ділянки іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. У справі ж за позовом ОСОБА_3 спір виник у зв`язку з наявністю/відсутністю підстав для проведення регіональним сервісним центром МВС державної реєстрації транспортних засобів. Отже даний спір не пов`язаний із порушенням права власності позивача на вказані тим транспортні засоби, тому не є цивільно-правовим.

Згідно п.п. 1, 2 ст.4 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно владні управлінські функції в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг Пунктом 7 ст.4 КАС України передбачено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи суб`єктний склад учасників справи, зокрема Регіональний сервісний центр МВС, який є суб`єктами владних повноважень, характер правовідносин, що склались між ними, а також відсутність позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та має бути вирішений адміністративним судом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження в цивільній справі та повідомити позивачу про право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства для вирішення даного спору.

Керуючись ст. 255, ст. ст. 247, 258, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області, Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області №2341, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про зобов`язання вчинити певні дії.

Повідомити ОСОБА_3 про те, що справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду безпосереднього або через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне судове рішення складено 10 березня 2020 р.

Суддя: З.М. Сухаревич