Ухвала

12 березня 2020 року

м. Київ

справа № 645/1687/18

провадження № 61-3473ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на постанову Харківського апеляційного суду від 22 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання дій щодо нарахування додаткової суми боргу за послуги газопостачання неправомірними, зобов`язання провести перерахунок нарахованої плати за послуги газопостачання шляхом виключення з неї суми боргу, відновлення становища, що існувало до порушення прав,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання дій щодо нарахування додаткової суми боргу за послуги газопостачання неправомірними, зобов`язання провести перерахунок нарахованої плати за послуги газопостачання шляхом виключення з неї суми боргу, відновлення становища, що існувало до порушення прав.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та є споживачем комунальних послуг, які надає Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз». 15 листопада 2013 року в його домоволодінні замінено та прийнято в експлуатацію лічильник БСГ № 000683 G10 Metrix з номером пломби 56596433, який був повірений.

30 січня 2018 року за наслідками перевірки технічної справності лічильника обліку газу представниками відповідача лічильник було демонтовано для проведення експертизи та встановлено газовий лічильник з обмінного фонду, про що складено акти № 271, № 944/18 про виявленні порушення.

Відповідно до експертизи лічильника газу Публічним акціонерним товариством «Харківміськгаз» встановлено, що пломба на відліковому пристрої має нечіткий відтиск, захисна охоронна пломба бар`єр Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» відсутня, замість неї наклеєна підробка, візуально схожа на пломбу, що підтверджується актом від 08 лютого 2018 року № 312Е, у зв`язку з чим нараховано збитки у розмірі 238 547 грн 43 коп.

ОСОБА_1 вважає, що під час проведення експертного дослідження не було виявлено факт втручання в роботу лічильника, тому нечіткий відтиск пломби на лічильнику не може свідчити про вчинення дій, що призводять до заниження показань лічильника.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати дії Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» щодо нарахування збитків у розмірі 238 547 грн 43 коп. неправомірними та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок плати за послуги з газопостачання шляхом відрахування з цієї суми 238 547 грн 43 коп.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що факт втручання в роботу лічильника підтверджено актом від 08 лютого 2018 року № 312Е, а правом на проведення експертизи для встановлення факта втручання у конструкцію лічильника будь-яких інших осіб позивач не скористався. При цьому газовий лічильник знаходиться в домоволодінні позивача, тому відповідно до пункту 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих виробів обліку газу та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2019 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» щодо нарахування збитків у розмірі 238 547 грн 43 коп.

Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» провести перерахунок плати за послуги з газопостачання шляхом відрахування з неї суми у розмірі 238 547 грн 43 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд апеляційної інстанції постановив, що відповідач при нарахуванні збитків не довів навмисного пошкодження позивачем лічильника, повірочного тавра і цілісності пломб, як і не довів таких дій споживача, що призвело до заниження показань лічильника. Споживач не несе відповідальності за пошкодження лічильника газу у разі відсутності у цьому його вини.

20 лютого 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 22 січня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року - 2 102 грн.

Ціна позову у цій справі становить 238 547 грн 43 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*250=525 500).

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У касаційній скарзі зазначено, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз».

За змістом підпунктів а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Посилаючись на наявність зазначених обставин, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», разом з тим, не додало до касаційної скарги доказів, які б їх підтверджували, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи в суді касаційної інстанції.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову та складність зазначеної справи, враховано, що частина шостої статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються у тому числі і на касаційне провадження. Тому Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендації № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключають з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягнення таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус

суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувана заявником постанова Харківського апеляційного суду від 22 січня 2020 рокуухвалена у малозначній справі, вона не підлягає касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Разом з тим, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на постанову Харківського апеляційного суду від 22 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання дій щодо нарахування додаткової суми боргу за послуги газопостачання неправомірними, зобов`язання провести перерахунок нарахованої плати за послуги газопостачання шляхом виключення з неї суми боргу, відновлення становища, що існувало до порушення прав.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець