Справа № 226/2191/20

Провадження № 4-с/226/12/2020
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.

секретаря Тіссен О.В.,

за участю державного виконавця Балдинюка М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Балдинюка Максима Юрійовича, заінтересована особа ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2 , звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Балдинюка М.Ю. щодо неприйняття до виконання виконавчого листа, виданого на виконання судового наказу Димитровського міського суду від 14.09.2020року про стягнення з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 заборгованості з заробітної плати в сумі 54348,92грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 75599,29грн. В обґрунтування вимог зазначив, що, отримавши виконавчий лист та дізнавшись з автоматизованої системи виконавчих проваджень про перебування на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області зведеного виконавчого провадження відносно боржника ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», він 30.10.2020 року звернувся з заявою до державного виконавця про прийняття на виконання виконавчого листа, відкриття виконавчого провадження та приєднання його до зведеного виконавчого провадження. Проте виконавчий лист не було прийнято до виконання на підставі п.4 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень у зв`язку з його непідвідомчістю Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, про що було повідомлено стягувача рекомендованим листом, отриманим ним 17.11.2020 року. Вважаючи дії головного державного виконавця Балдинюка М.Ю. неправомірними, заявник просить суд зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Балдинюка М.Ю. відновити виконавче провадження та стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

В судове засіданні заявник та його представник не з`явилися, надавши на адресу суду заяву про розгляд скарги у їх відсутність.

Головний державний видавець Балдинюк М.Ю. проти скарги заперечував і на обґрунтування своєї позиції пояснив, що 11.11.2020року на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом №226/2191/20, виданим Димитровським міським судом 21.10.2020, про стягнення з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 заборгованості з заробітної плати в сумі 54348,92грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 75599,29грн. 13.11.2020 державним виконавцем згідно п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття для виконання, так як відповідно до п.4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень відділам примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь підвідомчі рішення, сума зобов`язань за якими становить від 25 до 50 мільйонів гривень або еквівалентна сума в іноземній валюті, та роз`яснено необхідність скерування виконавчого листа на виконання до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, де виконавець має відкрити провадження і, виявивши, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області по боржнику ДП «ВК «Краснолиманська» знаходиться зведене виконавче провадження, відповідно до своїх повноважень, закріплених п.4 розділу І, п.14 Розділу ІІІ Інструкції та ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», приняти рішення про його передачу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області. У зв`язку з цим доводи заявника про те, що саме державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління мало бути відкрито виконавче провадження, вважав безпідставними. Крім того, акцентував увагу і на безпідставність вимоги заявника про відновлення виконавчого провадження, так як виконавче провадження за заявою стягувача ОСОБА_1 не відкривалося, а було лише винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Також, посилаючись на відсутність підстав, заперечував проти вимоги заявника про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу і просив суд у задоволенні скарги заявника відмовити повністю.

Надавши оцінку доводам скарги та аргументам особи, чиї дії оскаржуються, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з такого.

Відповідно до статей 1-3 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців. Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною першою статті 4 Закону № 1403-VIII передбачено, що діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно і до частини першої статті 24 вказаного Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Статтею 30 Закону N 1404-VIII визначено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначаються Інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція), затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802.

Пунктом 14 розділу ІІІ вказаної Інструкції визначено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова (абз. 2 п. 14 Інструкції).

Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження) (абз. 3 п. 14 Інструкції).

У разі, якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об`єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи (абз. 4 п. 14 Інструкції).

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження (абз. 5 п. 14 Інструкції).

Якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі, якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, виконавче провадження передається на виконання до цих відділів (абз. 6 п. 14 Інструкції).

Передача виконавчих проваджень на виконання до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень, відділів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, може здійснюватися за рішенням начальника управління забезпечення примусового виконання рішень щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби (пункт 7 розділу V Інструкції).

Особа, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, відповідно до п.8 розділу V Інструкції, виносить вмотивовану постанову, де обов`язково зазначаються обставини, що обумовили передачу виконавчого провадження, та строки передачі матеріалів виконавчого провадження, які не можуть перевищувати п`яти робочих днів. Постанова надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідних органів державної виконавчої служби.

Пунктом 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції визначено, що відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими:

боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

сума зобов`язання становить від двадцяти п`яти до п`ятдесяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Як вбачається з судового наказу від 14.09.2020 року (провадження №2-н/226/231/2020), сума стягнень з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 становить 54348,92 грн. заборгованості з заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - 75599,29грн., що не відноситься до підвідомчості управління забезпечення примусового виконання рішень (а.с.6).

З огляду на встановлені Інструкцією підвідомчість та порядок передачі виконавчих проваджень, суд приходить до висновку про помилковість доводів заявника про те, що при наявності зведеного виконавчого провадження у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень саме державний виконавець управління має прийняти виконавчий лист до виконання та відкрити виконавче провадження.

Беручи до уваги, що головним державним виконавцем виконавче провадження за судовим наказом Димитровського міського суду про стягнення з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 заборгованості з заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не відкривалося, вимога заявника щодо зобов`язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області відновити виконавче провадження не узгоджується з його діями і є некоректною.

Таким чином, повідомлення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було прийняте державним виконавцем відповідно до закону та в межах його повноважень, право заявника порушено не було, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Так як суд постановляє рішення не на користь заявника і відмовляє в задоволенні його скарги, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до ст.452 ЦПК України мають бути покладені саме на заявника.

Керуючись ст.ст.258,260,447,449-452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Балдинюка Максима Юрійовича, заінтересована особа ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Вступна і резолютивна частини ухвали проголошені 02 грудня 2020 року. Повний текст судового рішення виготовлено 07 грудня 2020 року.

Суддя Л.І.Клепка