Справа № 755/4185/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря судових засідань - Кузьменко А.М.,

учасники справи:

представник позивача - Мироненко О.М.,

представник відповідача Дніпровської ДРА - Максимишина О.М.,

відповідач - приватний нотаріус - Сніцаренко Г.О.,

відповідач - ОСОБА_1

представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, Приватного нотаріуса КМНО Сніцаренко Ганни Олексіївни, Державного реєстратора Департаменту з реєстрації виконавчого органу Київської міської адміністрації Кендзьора Вікторії Ярославівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання незаконним засвідчення відмови від участі від приватизації, визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконною реєстрації права власності нерухомого майна, -

у с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила суд визнати незаконним посвідчення заяви від 17.06.2017 року про відмову від участі в приватизації; визнати незаконним та скасувати розпорядження №43-987 від 22.06.2017 року; визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру; визнати незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру. Свої позовні вимоги обгрунтувала наступним. З 2010 року вона (позивач) перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після укладення шлюбу проживала в квартирі чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована в ній з 21.06.2012 року. В 2017 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішили розпочати процедуру приватизації. Її (позивача) колишнє місце проживання та реєстрації було в АДРЕСА_2 , станом на 2017 рік це непідконтрольна територія, у зв`язку з чим вона не мала можливості отримати відомості про приватизацію даної квартири. За таких обставин адвокат Зуєва В.О. запропонувала їй написати відмову від приватизації, а її колишні родичі запевнили, що її права жодним чином не будуть порушені. 07.06.2017 року нею було складено заяву про відмову від приватизації, підпис на заяві посвідчений нотаріусом. Після цього вона, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та його адвокат звернулися до органу приватизації, де було складено заяву про оформлення приватизації квартири в рівних частках. 22.06.2017 року органом приватизації було видано розпорядження №43-987, яким прийнято рішення про передачу у приватну, спільну власність вказаної квартири ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в рівних частках. Після цього стосунки стали різко погіршуватися, в квітні 2018 року ОСОБА_1 подав до суду позов про розірвання шлюбу, на даний час її всіляко намагаються змусити виселитися з квартири, не визнають її права на користування квартирою. Вважає, що під час здійснення приватизації спірної квартири були порушені норми законів «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій, Конституції України. Звертає увагу на ту обставину, що вона не приймала участі в приватизації квартири АДРЕСА_3 , про що свідчить відсутність відповідної відмітки в її паспорті, а також довідка видана Державною архівною службою (Госархив ЛНР). В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, обгрунтування позову, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Дніпровської РДА в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, вважав їх безпідставними, просила врахувати надані ними відзив та документи.

Відповідач приватний нотаріус КМНО Сніцаренко Г.О. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, вважала їх безпідставними. Зазначила, що жодних порушень в посвідчені нею підпису позивача на заяві від 07.06.2017 року, не було. Відповідно до законодавства, яким вона керується в своїй роботі, нею, як приватним нотаріусом, посвідчується справжність підпису, а не викладені в документах факти.

Відповідач ОСОБА_1 , його та відповідача ОСОБА_2 представник, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважали їх безпідставними, просили відмовити в їх задоволенні. Зазначили, що позивач має в спірній квартирі ізольовану кімнату, ніхто не чинить їй перешкод. Позивач відмовилася приймати участь в приватизації спірної квартири, це її право, нею оформлено відповідну заяву. Жодних порушень при оформленні приватизації, реєстрації права власності, на їх думку, не було.

Відповідач - Державний реєстратор Департаменту з реєстрації виконавчого органу Київської міської адміністрації Кендзьора В.Я. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог діючого законодавства. До справи надано відзив на позов, в якому прохання відмовити в задоволенні позову, оскільки дії реєстратора при здійсненні державної реєстрації прав власності на спірну квартиру, відповідали вимогам законодавства.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена у відповідності до вимог законодавства, надала суду лист з проханням розглядати справу у відсутності їх представника.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Вказана позовна заява надійшла до суду 13.03.2019 року.

Згідно ухвали суду від 25.03.2019 року позовна заява була залишена без руху.

Після усунення недоліків, 15.04.2019 року постановлена ухвала суду про відкриття провадження у справі та призначення справи до підготовчого засідання.

Відповідачами - Дніпровською районною в м.Києві державною адміністрацією, Державним реєстратором Департаменту з реєстрації виконавчого органу Київської міської адміністрації Кендзьора В.Я., ОСОБА_2 надані відзиви на позовну заяву.

Позивачем подано до справи відповідь на відзиви.

Згідно ухвали суду від 30.05.2019 року по справі залучено в якості третьої особи Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації.

В суді встановлено, що позивач ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з третьою особою ОСОБА_1 . Від шлюбу мають дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Ордера №99441 серія Б, виданого на підставі рішення виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів м.Києва від 14.12.1981 року № 1855, ОСОБА_8 надано право на зайняття кімнати в квартирі АДРЕСА_4 .

Наказом Орендного житлово-комунального управління від 17.02.1991 року до особового рахунку ОСОБА_8 , який мешкав з сім`єю 5 осіб (він, дружина, два сина та мати) в кімнаті жилою площею 12,0 кв.м. в комунальній квартирі АДРЕСА_5 , приєднано п`ять кімнат жилою площею 56,8 кв.м., що звільнилися в даній комунальній квартирі.

16.01.2007 року у зв`язку із смертю наймача ОСОБА_8 Дочірнім підприємством «Будінвестсервіс» Фірми «Київінвест» видано наказ №3, згідно якого змінено договір найму та переведено рахунки по вказаній квартирі на ОСОБА_2 у зв`язку із смертю ОСОБА_8 .

В зазначеній квартирі після реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року, була зареєстрована позивач ОСОБА_4

22 червня 2017 року Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією було видано Свідоцтво про право власності, згідно якого квартира АДРЕСА_5 належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності громадянам - ОСОБА_2 та членам її сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 в рівних долях. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

З пакетів документів, на підставі яких було здійснено приватизацію спірної квартири та реєстрацію права власності, встановлено наступне.

До органу приватизації Дніпровської РДА в м.Києві була подана заява ОСОБА_2 22.06.2017 року з проханням передати у приватну власність спірну квартиру членам сім`ї у рівних частках. Заява підписана ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та за неповнолітню дитину - ОСОБА_7 підписалися законні представники - батьки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с.150).

На час звернення до органу приватизації в спірній квартирі було зареєстровано чотири особи: ОСОБА_2 (власник рахунку), ОСОБА_1 (син), ОСОБА_4 (невістка), ОСОБА_6 (онука) (а.с.151).

Від ОСОБА_4 була подана до органу приватизації заява про те, що вона, діючи згідно із власним волевиявленням, без будь-якого примусу, заявляє, що від участі від приватизації державного житлового фонду, а саме: квартири АДРЕСА_5 , відмовляється та не заперечує проти участі в приватизації зазначеної квартири інших її мешканців, які згідно з чинним законодавством мають на це право. Майнових претензій мати не буде. Справжність підпису ОСОБА_4 на вказаній заяві засвідчено 07.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніцаренко Г.О. (а.с.158).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 , та наданих документів, в тому числі заяви ОСОБА_4 від 07.06.2017 року, Орган приватизації житла Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації видав 22 червня 2017 року Розпорядження №43-987, яким прохання наймача ОСОБА_2 задоволено та передано в приватну власність спірну квартиру ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 в рівних долях (а.с.147).

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36477797 від 04.08.2017 року, прийнятого Державним реєстратором Департаменту з реєстрації виконавчого органу Київської міської адміністрації Кендзьора В.Я., здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно - спірну квартиру за вказаними у свідоцтві особами - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (а.с.104-106).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 345 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Перелік документів та порядок для приватизації нерухомого майна визначені «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян», затвердженим Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396.

Законодавство про приватизацію житла визначає право громадян України приватизувати займане ними житло один раз. Передбачається також, що кожен громадянин України у разі, коли частка житла, яка приватизується, менша за встановлену норму, одержить компенсацію у вигляді житлових чеків. Ці чеки громадянин України може використати для приватизації як житла, так і частки майна державних підприємств або земельного фонду.

Кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Приватизація житла - це право людини, а не її обов`язок, тому за бажанням вона може не брати в ній участь. Але якщо сім`я вирішила приватизувати квартиру, а хтось із її членів, зареєстрований в ній, не бажає цього робити, то інші не зможуть перевести нерухомість в приватну власність без його згоди. В такому випадку, особа, яка не бажає брати участь в приватизації, має написати відмову, що засвідчується нотаріально. Після переведення квартири в приватну власність, особа, яка не брала участь в приватизації, не має тут своєї частки, але за нею залишається право користування квартирою і зареєстроване місце проживання.

При перевірці наданих сторонами документів, доказів по справі, встановлено, що для приватизації спірної квартири Органу приватизації Дніпровської РДА в м.Києві були надані всі необхідні документи, які стали підставою для видачі свідоцтва про право власності.

Позивачем не заперечується те, що заяву від 07.06.2017 року про її відмову від участі в приватизації спірної квартири та згоду на участь у приватизації даної квартири іншими мешканцями, вона підписувала, що її підпис засвідчений приватним нотаріусом.

Посилання позивача на те, що приватним нотаріусом було посвідчено підпис на заяві від 07.06.2017 року за змістом якої приватний нотаріус посвідчила її відмову від набуття права власності на нерухоме майно, чим фактично позбавила її цього права в подальшому, є безпідставне, не відповідає дійсності.

Приватний нотаріус, посвідчуючи підпис позивача на заяві від 07.06.2017 року, враховуючи вимоги нормативних актів, якими він керується в своїй роботі, посвідчує лише справжність підпису особи, а не встановлює якість факти, викладені в заяві. Крім того, посилання позивача на те, що вона, враховуючи зміст даної заяви, позбавляється права приймати участь в приватизації майна, отримувати у власність нерухоме майно, не відповідає дійсності, оскільки в даному випадку ці питання стосуються лише спірної квартири і не розповсюджуються на інше майно.

Те, що нормативно-правові акти, що регулюють порядок здійснення приватизації житла, не містять такого конкретного порядку як оформлення та подача до органу приватизації заяви особи про відмову від участі в приватизації, не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Кожна особа має право вчиняти чи не вчиняти певні дії, в даному випадку - щодо отримання чи неотримання у власність спірної квартири. Небажання позивача приймати участь в приватизації спірної квартири та отримати у власність частини спірної квартири є її правом, яке позивач використала шляхом складання відповідної заяви з її підписом, справжність якого засвідчена приватним нотаріусом.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Аналізуючи обставини справи, надані до справи сторонами докази, з урахуванням вимог законодавства, суд приходить до висновку, що дії всіх відповідачів відповідали вимогам законодавства щодо приватизації житла, оформлення заяви, реєстрації права власності, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.328, 345 ЦК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень», ст.ст. 5, 12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, Приватного нотаріуса КМНО Сніцаренко Ганни Олексіївни, Державного реєстратора Департаменту з реєстрації виконавчого органу Київської міської адміністрації Кендзьора Вікторії Ярославівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання незаконними засвідчення відмови від участі від приватизації, визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконною реєстрації права власності нерухомого майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 06.03.2020 року.

Суддя: