Справа № 660/1106/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Кирпиченко І.А.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Херсоні заяву ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Юридична фірма «Консул» до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

встановив:

28.05.2018 року ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області провадження у справі за Приватного підприємства «Юридична фірма «Консул» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу в частині стягнення боргу ОСОБА_2 , закрито.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.04.2019 року залишено без розгляду позов Приватного підприємства «Юридична фірма «Консул» до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Юридична фірма «Консул» до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з метою отримання правової допомоги щодо належного захисту в суді, і введення Гань ОСОБА_4 , було укладено Договір про надання правової допомоги №109/18 від 19.01.2018 року з адвокатом Доготер О.Г. Договором про надання правової допомоги №109/18 від 19.01.2018 року передбачено гонорар, розмір якого визначається за згодом сторін (п.4 Договору), за фактично виконану роботу встановлену адвокатом а акті виконаних робіт, який підписується сторонами та сплата якого підтверджується відповідною квитанцією. 28.05.2018 року ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області провадження у справі за Приватного підприємства «Юридична фірма «Консул» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу в частині стягнення боргу ОСОБА_2 , було закрито, у зв`язку із поданням такої заяви позивачем. Проте ухвалою суду не вирішено питання про судові витрати. У зв`язку з цим, просить ухвалити додаткове рішення у справі №660/1106/17 за позовом Приватного підприємства «Юридична фірма «Консул» до ОСОБА_3 про стягнення боргу, яким вирішити питання щодо стягнення з Приватного підприємства «Юридична фірма «Консул» на користь ОСОБА_2 судові витрати, відповідно до поданого до відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 , розрахунку.

Сторони в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ) у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Судом встановлено, що ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28.05.2018 року провадження у справі за Приватного підприємства «Юридична фірма «Консул» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу в частині стягнення боргу ОСОБА_2 , закрито.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.04.2019 року залишено без розгляду позов Приватного підприємства «Юридична фірма «Консул» до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин першої шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Між адвокатом Доготер О.Г. та ОСОБА_5 М.М. укладено договір про надання правової допомоги №109/18.

Адвокат Доготер О.Г. представляла інтереси відповідача ОСОБА_2 на підставі ордера серії ХС №74765 від 19.01.2018 року.

Відповідно до розрахунку гонорару (витрат) за надання правової допомоги вартості адвокатських послуг складає, а саме: усні та письмові консультації 1000,00 грн., підготовка відзиву на позовну заяву про стягнення боргу 1000,00 грн., підготовка клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи 500,00 грн., підготовка заяви про стягнення судових витрат від 23.11.2017 року 500,00 грн., участь під час кримінального провадження (подання та складання заяви про вчинення злочину; допит в якості потерпілої особи ОСОБА_2 ) 5000,00 грн., участь в судовому засіданні Нововоронцовського районного суду Херсонської області (з урахуванням витрат на проїзд) 5000,00 грн., підготовка і подання заяви про проведення судового засідання 08.05.2018 року без участі представника ОСОБА_2 адвоката Доготер О.Г. 500,00 грн.

За положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Цей Закон визначає, що видами правової допомоги - є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

За змістом положень статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Відповідно частин першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, доказ про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що відповідачем та її представником не надано відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідачем даних витрат, суд вважає, що за таких умов підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 260, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Юридична фірма «Консул» до ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя С.І.Майдан