Справа №758/208/20
Провадження №2/265/1774/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 758/208/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за участі позивача - ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 12 серпня 2011 року між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають двох дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час між сторонами припинені шлюбні відносини, а діти залишились жити із позивачкою. Оскільки відповідач є працездатним, тому може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання спільних для сторін дітей. На підставі викладеного просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь позивачки на утримання двох дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до повноліття ОСОБА_3 , а потім стягувати 1/4 частки доходу відповідача до повноліття ОСОБА_4 .

Позивачка, ОСОБА_1 , у судовому засіданні на задовленні позову наполягала у повному обсязі, надавши суду пояснення по суті заявлених нею позовних вимог.

Відповідач, ОСОБА_2 , до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що за ст. 223 ЦПК підстави для відкладення розгляду справи відсутні, то судовий розгляд проведений за відстуності відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом за матеріалами встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2070 від 11 серпня 2012 року.

Згідно із свідоцтвом про народження, виданим 2 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1475, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого зазначені сторони по справі.

За свідоцтвом про народження, виданим 6 травня 2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1393, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого зазначено сторони по справі.

На підставі довідки КСН «Азовстальський» від 21 жовтня 2020 року № 385 про склад родини вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає разом із своїми неповнолітніми дітьми, ОСОБА_5 , 2016 р. н., та ОСОБА_6 , 2013 р. н., по АДРЕСА_1 .

В свою чергу відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_2 з 9 травня 2020 року по 4 липня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» на підставі гострого інфаркту міокарда, стенозу коронарних артерій, аортальної вади серця.

Також відповідно до висновків № 37333 від 17 липня 2020 року та № 41528 від 31 серпня 2020 року Національного інституту серцево-судинної хірургії імені М. М. Амосова вбачається, що ОСОБА_2 був поставлений діагноз стенокардія, кардіосклероз зі зниженням скорочувальної функції, гіпертонічна хвороба.

За змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому за ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2218 х 50 / 100 = 1109 грн.), а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2218 грн.).

За таких фактичних обставин, встановлених судом, враховуючи, що на утриманні позивачки перебувають малолітні діти, ОСОБА_3 , 2013 р. н., та ОСОБА_4 , 2016 р. н., яких відповідач зобов`язаний утримувати до досягнення ними повноліття, суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання обох малолітніх дітей.

Незважаючи на розмір свого доходу, доказів якого ОСОБА_2 не надав, відповідач зобов`язаний забезпечувати належне утримання своїх дітей та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, навіть за відсутності офіційного працевлаштування.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 7 листопада 2018 року по справі № 355/511/17.

Судом також на підставі ст. 182 СК в частині визначення розміру аліментів було взято до уваги той факт, що відповідач страждає на захворювання серцево-судинної системи та переніс у 2020 році операцію на серці через інфаркт міокарда.

Таким чином, виходячи з викладеного вмотивування та зважаючи на загально визначений розмір аліментів, що стягуються на дві дитини (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК), який дорівнює 1/3 частки від доходів боржника, то суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнувши з ОСОБА_2 аліменти на утримання двох синів, ОСОБА_7 , 2013 р. н., та ОСОБА_8 , 2016 р. н., у розмірі саме 3/10 частки (30 %) від усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення ОСОБА_7 повноліття.

Суд також зазначає, що оскільки за ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, то стягненню аліменти за вказаним рішенням підлягають починаючи саме з моменту звернення позивачки до суду із таким позовом.

Враховуючи, що із вказаним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду 13 січня 2020 року, то аліменти з ОСОБА_2 стягненню підлягають, починаючи з 13 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 183 СК, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо ж після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Натомість суд зазначає, що оскільки позивачка звернулась до суду із позовними вимогами, за якими просила після досягнення старшою дитиною повноліття стягувати аліменти на молодшу дитину з відповідача у розмірі 1/4 частки від доходів, то на підставі ч. 3 ст. 183 СК суд вважає можливим в цій частині вимоги ОСОБА_1 задовольнити шляхом стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки після досягнення повноліття ОСОБА_6 на утримання малолітнього ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки (25 %) від доходів ОСОБА_2 до досягнення повноліття вже молодшим сином сторін.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 430 ЦПК,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 3/10 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 січня 2020 року та до досягнення повноліття ОСОБА_6 .

Після досягнення повноліття ОСОБА_6 стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_5 .

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 7 грудня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає в АДРЕСА_2 .

Суддя