Постанова

Іменем України

06 березня 2020 року

м. Київ

справа № 1121/1717/12-ц

провадження № 61-22788св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Голованя А. М., Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 подала до Кропивницького апеляційного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2018 року, в якій просила скасувати постанову апеляційного суду Кіровоградської області

від 03 квітня 2018 в частині заміни сторони з публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») на публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») у виконавчому провадженні, відкритому за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року, яким з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі

2 385 856 грн 83 коп., у зв`язку з тим, що ПАТ «Дельта банк» не володіє правами вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 .

На обґрунтування заяви вказувала, що представник позивача ввів суд в оману та приховав від суду те, що фактично ПАТ «УкрСиббанк» не передало ПАТ «Дельта Банк» кредитної справи за кредитним договором від 21 лютого 2007 року

№ 0 за зобов`язанням ОСОБА_1 . Підтвердженням цього є постановлена Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області ухвала від 03 квітня 2019 року у цивільній справі № 401/316/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -

ОСОБА_2 .

Заявник вважає, що ПАТ «Дельта Банк» не володіє правами вимоги

за зобов`язаннями ОСОБА_1 , оскільки ухвалою від 03 квітня 2019 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області відмовив

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про тимчасове вилучення у ПАТ «Дельта Банк» доказів, а саме - кредитної справи за договором про надання споживчого кредиту від 21 лютого 2007 року № 0, у зв`язку з тим, що представник ПАТ «Дельта Банк» повідомив суду про неможливість надання на вимогу суду витребовуваних документів, так як вони не були передані до ПАТ «Дельта Банк» із ПАТ «УкрСиббанк».

Посилаючись на те, що вказана обставина є істотною та не була встановлена

03 квітня 2018 року апеляційним судом Кіровоградської області під час вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», а з`ясувалась тільки під час розгляду Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області її клопотання про витребування доказів у іншій справі (№ 401/316/17), ОСОБА_1 просила її заяву задовольнити.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали апеляційного суду

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Кропивницького апеляційного суду від 03 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2018 року закрито.

Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що постанова Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2018 року, якою замінено сторону виконавчого провадження, не входить до переліку судових рішень, які відповідно до статті 423 ЦПК України можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у грудні 2019 року,

ОСОБА_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалу Кропивницького апеляційного суду

від 27 листопада 2019 року скасувати й передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги вказує, що наявні всі підстави для перегляду постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами, а апеляційний суд безпідставно закрив провадження за її заявою про перегляд вказаної постанови, пославшись на положення частини першої статті 423 ЦПК України.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

Відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року до Верховного Суду не надходило.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 1121/1717/12-ц зі Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду

від 20 квітня 2011 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь

ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі

2 385 856 грн 83 коп.

Постановою відділу державної виконавчої служби Світловодського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області від 30 листопада 2011 року відкрито виконавче провадження про стягнення вказаної вище суми заборгованості.

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання судового рішення.

Під час розгляду заяви ОСОБА_2 , представником АТ «УкрСиббанк» було заявлено клопотання про заміну сторони у виконавчому провадженні, мотивоване тим, що 08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами, в тому числі й за зобов`язанням, яке виникло на підставі Договору про надання споживчого кредиту від 21 лютого 2007 року № 0, що є підставою для заміни кредитора у зобов`язанні та залучення замість ПАТ «УкрСиббанк»

до участі у справі правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 23 липня 2012 року замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було частково задоволено. Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 липня

2012 року скасовано. Заяву ПАТ «УкрСиббанк» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено та замінено сторону у виконавчому провадженні з

ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «ДельтаБанк».

20 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до Кропивницького апеляційного суду із заявою про перегляд постанови апеляційного суду

від 03 квітня 2018 за нововиявленими обставинами, з якої вбачається, що нововиявленими обставинами заявник вважає те, що ПАТ «Дельта банк» не було передано від ПАТ «УкрСиббанк» кредитну справу за договором про надання споживчого кредиту від 21 лютого 2007 року № 0, що є підставою стверджувати про відсутність у ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону

від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно із положеннями частини другої статі 389 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги).

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення, постанова або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили.

У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є:

- ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

- ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

Таким чином, за змістом норм цивільного процесуального законодавства, постанова апеляційного суду, якою було замінено стягувача у виконавчому провадженні не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, а отже не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Проаналізувавши вказані вище норми процесуального закону, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те що постанова апеляційного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2018 року, якою замінено сторону виконавчого провадження, не входить до переліку судових рішень, що відповідно до статті 423 ЦПК України можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, отже провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд цієї постанови було відкрито помилково, а відтак - підлягає закриттю.

Доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди з висновками апеляційного суду щодо тлумачення норм процесуального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки апеляційного суду, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права та не може бути скасована з підстав, викладених у касаційній скарзі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки такі судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те, що судом касаційної інстанції рішення не змінюється та не ухвалюється нове рішення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС. Ю. Бурлаков
Судді:В. М. Коротун
М. Є. Червинська