ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/101/20 Номер провадження 22-ц/814/2317/20Головуючий у 1-й інстанції Гришко О.Я. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 21 серпня 2020 року (повний текст рішення складено 31 серпня 2020 року)

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів із матері дитини на утримання спільного від шлюбу неповнолітнього сина, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони з 10 серпня 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилися сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 не виконує свого батьківського обов`язку по утриманню дітей, діти повністю знаходяться на утриманні позивача.

Відповідач має постійне місце роботи та отримує стабільний щомісячний заробіток, інші діти та непрацездатні батьки на його утриманні відсутні.

З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 05 лютого 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 включно та стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 22 квітня 2020 року до досягнення ним повноліття. Допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати по сплаті судового збору просила віднести за рахунок відповідача.

Заочним рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 25 березня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття починаючи з 05 лютого 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

14 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 06 травня 2020 року скасовано заочне рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 25 березня 2020 року у цивільній справі № 543/101/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Справу призначено до розгляду.

18 травня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява про стягнення аліментів із матері дитини на утримання спільного від шлюбу неповнолітнього сина, посилаючись на те, що неповнолітній син ОСОБА_4 від народження проживає разом з ним, іншого місця проживання він не має. Дитина фізично здорова, вад і відхилень у стані здоров`я від народження і набутих немає. ОСОБА_1 зазначає, що матеріальне становище дитини добре, він повністю забезпечує сина одягом, продуктами харчування, шкільним приладдям. Оскільки не досягнуто згоди щодо утримання матір`ю дитини ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з ним, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Судові витрати просив віднести на розсуд суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та рух справи в суді

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 21 серпня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 лютого 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2020 року до досягнення ним повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Відмовлено в повному обсязі у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів із матері дитини на утримання спільного від шлюбу неповнолітнього сина, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 .

Судові витрати на сплату судового збору компенсовано за рахунок держави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Вважає, що рішення суду ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки свідками по даній справі є родичі позивача, допитаний ОСОБА_3 знаходився в залі судового засідання під час розгляду справи, а ОСОБА_4 заслуховували без участі представника органу опіки та піклування.

Крім того, суд не звернув увагу на його онкологічне захворювання, а також, що він проживає з дітьми в одному будинку. Суд не витребував і не дав оцінку документам про доходи матері дитини.

Доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Враховуючи ціну позову та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 оскаржує рішення суду лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

А тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави переглядати рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову.

Встановлені обставини справи

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а.с. 2-6, 8-12).

Згідно довідок про склад сім`ї діти зареєстровані та проживають разом з позивачем та відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 2-12, 100, 153, 206, 239).

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2-ї групи (а.с. 196), ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства (3-я група) (т. 1 а.с. 246).

ОСОБА_2 працює та отримує дохід у виді заробітної плати, загальний розмір якої за період з квітня місяця по вересень 2019 року склав 20945,14 грн. Також, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 3 групи, загальний розмір якої за період з квітня по вересень 2019 року становив 9183,00 грн. (т. 1 а.с. 13-14, 243).

Згідно довідки Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області середньомісячна нарахована заробітна плата відповідача-позивача ОСОБА_1 за лютий-березень 2020 року становить 7390,00 грн. За вирахуванням податків і зборів середньомісячна заробітна плата становить 5978,95 грн. (т. 1 а.с. 155). Крім того, відповідач-позивач перебуває на обліку в Лубенському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01 січня 2020 року по 29 лютого 2020 року складає 4000 грн. (т. 1 а.с. 149-150).

Допитаний при розгляді справи судом першої інстанції, в присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Оржицької райдержадміністрації Сокол С.І., ОСОБА_4 зазначив, що йому відомо, що його утримання здійснює мати, а не батько.

Допитаний за його згодою в якості свідка ОСОБА_3 вказав, що до його повноліття його утриманням займалася мати, його брата ОСОБА_4 мати утримує до цього часу, а батько участі у їх забезпеченні останнім часом не приймав, він не пам`ятає, коли останній час батько давав гроші на купівлю продуктів харчування, батько сплачує послуги газопостачання будинку, в якому вони проживають, а мати - всі інші комунальні послуги.

Також в якості свідків були допитані ОСОБА_5 , яка працює разом з позивачем, та ОСОБА_6 , яка є племінницею ОСОБА_2 . Їм відомо, що ОСОБА_2 останнім часом сама утримує двох своїх дітей, її чоловік ОСОБА_1 допомоги в утриманні дітей не надає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_1 потребують лікування, що вбачається зі змісту медичних довідок (т. 1 а.с. 151-152, 157-162, 195-201, 241-242). При цьому, докази про стан здоров`я ОСОБА_1 та докази про витрати, понесені ним на лікування (т. 1 а.с. 194 (зворот), 204-205), стосуються, здебільшого, періоду часу до 2019 року включно (за виключенням довідки від 06 квітня 2020 року (т. 1 а.с. 195)).

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів здійснених ОСОБА_1 витрат на лікування, понесених ним з 05.02.2020 року по день закінчення розгляду справи, та розрахунків витрат, які він планує понести на лікування в майбутньому.

Норми права, що регулюють спірні правовідносини

Частиною 3 статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено частинами 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1).

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3).

Згідно частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами частини другої цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При оцінці доказів суд першої інстанції вірно звернув увагу на покази свідків, в тому числі думку допитаних при розгляді справи дітей, які пояснили, що знаходяться на утриманні матері, тоді як батько матеріальної допомоги не надає.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що і позивач і відповідач мають проблеми зі здоров`ям та потребують коштів на лікування, при цьому в оскаржуваному рішенні обґрунтовано звернуто увагу на те, що відповідачем не надано доказів погіршення стану його здоров`я та необхідності в значних матеріальних витратах протягом останнього року.

Тоді як законодавець передбачає можливість зміни розміру стягуваних аліментів в наслідок зміни матеріального становища відповідача.

Аналізуючи матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу, що відповідач не надав належних доказів того, що не може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від доходу на двох дітей, та у подальшому, 1/4 від доходу на одну дитини.

При цьому суд апеляційної інстанції надаючи пріоритет захисту прав дітей на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та звертає увагу, що обов`язок утримувати дітей до досягнення їх повноліття є безумовним.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Не є підставою для скасування рішення суду посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_3 знаходився у залі суду протягом всього судового розгляду справи, а тому його покази не можуть бути доказом по даній справі є безпідставними, оскільки він був залучений до розгляду справи як третя особа. Крім того, рішення суду ґрунтувалося на сукупності досліджених доказів, а не лише на показах ОСОБА_3 .

Необґрунтованими є доводи наведені в апеляційній сказі щодо допиту неповнолітнього ОСОБА_4 з порушеннями вимог статті 232 ЦПК України зважаючи на те, що він був допитаний в присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Оржицької райдержадміністрації Сокол С.І. та з додержанням вимог чинного законодавства.

Посилання відповідача на те, що суд не врахував стан його здоров`я, а саме те, що він має онкологічне захворювання спростовуються матеріалами справи, оскільки як вбачається з оскаржуваного рішення суд першої інстанції досліджував дану обставину та дав їм об`єктивну оцінку.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що при розгляді даної категорії справи підлягають дослідженню всі обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище не тільки відповідача, а в першу чергу дитини, а також того з батьків на чию користь стягуються аліменти.

Як вже зазначалося, судом першої інстанції, вірно було враховано також і стан здоров`я матері, та матеріальна можливість утримувати дітей.

Доводи наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що судом не досліджено документи із школи щодо надання ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання сина є безпідставними, оскільки дана обставина не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей, та не позбавляє права на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Посилання ОСОБА_1 щодо спільного проживання з сином ОСОБА_4 не є підставою для скасування рішення суду зважаючи на те, що з матеріалів справи вбачається, що вони дійсно проживають в одному будинку однак син знаходиться на утриманні матері, спільний побут вони не ведуть та однією сім`єю не проживають.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалив рішення, яке відповідає закону, підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 21 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 24 листопада 2020 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська