Провадження № 6/742/118/20
Єдиний унікальний № 742/2752/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі Сидоренко Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради Чернігівської області, боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа від 4 липня 2014 року у справі №742/2163/14 (провадження №1-кп/742/104/14) та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради Чернігівської області, який є правонаступником КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа від 04.07.2014 року у справі №742/2163/14 (провадження №1-кп/742/104/14) про стягнення з ОСОБА_1 на користь КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» витрат, понесених на лікування у розмірі 1948,89 грн, а також про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вказана заява мотивована тим, що 02.04.2014 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області була розглянута справа за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.2 ст.125 КК України, вироком у якій з останнього на користь КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» були стягнуті витрати, понесені закладом на лікування потерпілого ОСОБА_2 у розмірі 1948,89 грн.

Прилуцькою місцевою прокуратурою вивчався стан виконання рішень судів за їх позовами та було встановлено, що на примусовому виконанні у Прилуцькому міськрайонному ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебувало виконавче провадження №49444479 з виконання виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду від 04.07.2014 року №742/2163/14 (провадження №1-кп/742/104/14) про стягнення з ОСОБА_1 на користь КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» витрат, понесених закладом на лікування потерпілого від злочину у розмірі 1948,89 грн, проте 30.09.2016 року по вказаному виконавчому провадженню на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу і станом на 12.06.2020 року вказаний виконавчий лист на виконанні у відділі ДВС не перебуває та повторно не пред`являвся, проте на адресу Прилуцької ЦМЛ він не надходив.

Як наслідок, виконавче провадження №49444479 перебуває у статусі завершено, строки для повторного пред`явлення до виконання виконавчого документа пропущено, виконавчий документ відсутній, а рішення Прилуцького міськрайонного суду залишається невиконаним, тому представник стягувача і звернувся до суду з відповідною заявою.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином та вчасно, у відповідності до ст.130 ЦПК України, проте від представника КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради Чернігівської області Балабухи В.О. надійшла письмова заява до суду, в якій він заявлені вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі (а.п.159).

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.04.2014 року Прилуцьким міськрайонним судом була розглянута справа за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.2 ст.125 КК України, вироком у якій з останнього на користь КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» були стягнуті витрати, понесені закладом на лікування потерпілого ОСОБА_2 у розмірі 1948,89 грн.

Як вбачається з копії інформації №19.14-32/26464 від 12.06.2020 року, наданої Прилуцьким міськрайонним ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), на виконанні у відділі дійсно перебувало виконавче провадження №49444479 з виконання виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду від 04.07.2014 року №742/2163/14 (провадження №1-кп/742/104/14) про стягнення з ОСОБА_1 на користь КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» витрат, понесених закладом на лікування потерпілого від злочину у розмірі 1948,89 грн. 30.09.2016 року по вказаному виконавчому провадженню на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. За результатом моніторингу Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 12.06.2020 року вказаний виконавчий лист на виконанні у відділі ДВС не перебуває та повторно не пред`являвся (а.п.154).

Відповідно до копії листа Прилуцької місцевої прокуратури, адресованого головному лікарю КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Погорілій Я.В., було надано вказівку щодо вжиття заходів на отримання дубліката виконавчого документа стосовно боржника ОСОБА_1 , поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання та подальшого звернення до органів виконавчої служби для примусового виконання рішень судів та стягнення на користь КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» грошових коштів в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілих від злочинів (а.п.152-153).

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист №742/2163/14 (провадження №1-кп/742/104/14) Прилуцького міськрайонного суду від 04.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» витрат, понесених закладом на лікування потерпілого від злочину у розмірі 1948,89 грн, 04.07.2014 року був направлений на адресу Прилуцької місцевої прокуратури (а.п.143), на підставі заяви Прилуцької місцевої прокуратури від 16.06.2014 року №78/2658/вих.14 (а.п.140)

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, підготовленого на виконання постанови Пленуму №8 від 28.09.2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для пред`явлення його до виконання є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012 року зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» №15729/07 від 05.07.2012 року, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамперед, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Відповідно до ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.535 КПК України у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Згідно з положеннями ч.2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред`явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа. Замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.1990 року, питання про видачу дубліката виконавчого листа по цивільному позову, розглянутому в кримінальній справі, вирішується за нормами Цивільно-процесуального кодексу України.

З викладеного вбачається, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, передбачений ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», пропущено.

Частиною 1 ст.433 ЦПК України встановлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з викладеного вище, зважаючи на втрату виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду від 04.07.2014 року №742/2163/14 (провадження №1-кп/742/104/14) про стягнення з ОСОБА_1 на користь КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» витрат, понесених закладом на лікування потерпілого від злочину у розмірі 1948,89 грн, що підтверджено відповідними доказами, та враховуючи, що строк для його пред`явлення до виконання пропущений з незалежних від стягувача обставин, а рішення на даний час не виконано, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради Чернігівської області та вважає за необхідне видати дублікат вказаного виконавчого листа і поновити строк пред`явлення такого до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.128, 535 КПК України, ст.258- 261 ЦПК України, п.17.4 розділу ХIII перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради Чернігівської області, боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа від 4 липня 2014 року у справі №742/2163/14 (провадження №1-кп/742/104/14) та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по справі №742/2163/14 (провадження №1-кп/742/104/14), яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна міська лікарня» витрат, понесених на лікування у розмірі 1948 (одна тисяча дев`ятсот сорок вісім) грн 89 к. та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя А.О.Коротка