У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 грудня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю та усунення перешкод у його користуванні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю та усунення перешкод у його користуванні.

Приписами ч. 1 ст.187 ЦПК України визначено, що суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Позивачем разом з позовною заявою подано заяву про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на перебування у вкрай важкому фінансовому становищі, отримуючи дохід у вигляді пенсії по інвалідності, у зв`язку з інфляційними процесами в державі, різким ростом курсу валют позивач позбавлений можливості забезпечити себе на рівні мінімальних соціальних гарантій передбачених державою, а сплата судового збору є непомірним тягарем для позивача.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.

Разом із цим, жодного підтвердження того, що пенсія є єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 до заяви не додано.

Самі по собі посилання позивача на те, що єдиним його доходом є пенсія по інвалідності, як на підставу для звільнення його від сплати судового збору, суддя оцінює критично, оскільки, положеннями ст.136 ЦПК України, ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», така підстава не передбачена, в той час як обставина його перебування в скрутному матеріальному становищі виходячи з рівня доходів, що є істотним для вирішення питання стосовно звільнення від сплати судових витрат, жодними належними та допустимими доказами не підтверджені.

За таких обставин, приходжу висновку, що у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Судом встановлено, що позивачем подано позовну заяву, в якій просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на нерухоме майно житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,09 га кадастровий номер земельної ділянки :03:017:0100 в АДРЕСА_1 ;

-передати у особисту приватну власність ОСОБА_2 квартиру в АДРЕСА_2 та автомобіль марки MERCEDES-BENZ 221 S 350 2013 р.в. кузов (шасі, коляска) № НОМЕР_1 реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_2 ;

-вселити ОСОБА_1 у житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,09 га кадастровий номер земельної ділянки :03:017:0100 в АДРЕСА_1 ;

-виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНКОПП НОМЕР_3 з житлового будинку розташований на земельній ділянці площею 0,09 га кадастровий номер земельної ділянки :03:017:0100 в АДРЕСА_1 та вселити її у квартиру в АДРЕСА_2 .

Відтак встановлено, що позовна заява містить позовні вимоги майнового та дві вимоги не майнового характеру. При цьому, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1840, 80 грн. з яких 840,80 грн. за вимогу немайнового характеру та 1000 грн. за вимогу майнового характеру.

Ціну позову позивачем вказано у розмірі 1 799 387 гривень.

Згідно з п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ, з 1 січня 2020 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір з урахуванням недоліків вказаних в ухвалі.

Враховуючи зазначені обставин, приходжу до переконання, що вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, а тому, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст.185, 260 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю та усунення перешкод у його користуванні -залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити, що в разі не усунення ним вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул