22-ц/804/797/20
221/3317/19

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Биліни Т.І.

за участі секретаря Герасимової Г.Є.

сторони:

позивач ОСОБА_1 , діючий в інтересах ОСОБА_2 ;

відповідач обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 26 листопада 2019 року, постановленого у складі судді Безрук Т.В., повний текст якого складено 02 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 , діючий в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про захист прав споживача. Просив зобов`язати ОКП «Донецьктеплокомуненерго» закрити особовий рахунок відповідно до заяви ОСОБА_3 , поданої до виробничої одиниці ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа» 09 жовтня 2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2017 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір найму квартири АДРЕСА_1 , на умовах оплати комунальних послуг та підтримання житла у належному стані. Відповідно до умов договору всі спірні юридичні питання щодо сплати комунальних послуг ОСОБА_1 повинен вирішувати самостійно. У 2012 році у вказаній квартирі було встановлено автономне опалювання, тому оплата за опалення вносилась ОСОБА_1 відповідно до показань газового лічильника. Проте ВО «Волновахаміжрайтепломережа» продовжує нараховувати заборгованість за опалення вказаної квартири. На підставі нотаріальної довіреності Кудінов О.В. звернувся в інтересах ОСОБА_2 до ВО «Волновахаміжрайтепломережа» із заявою, в якій просив скласти акт про відсутність в квартирі централізованого опалення, узгодивши дату та час з представником власника за телефоном, закрити особовий рахунок відповідно до заяви ОСОБА_2 , провести перерахунок боргу відповідно до фактично наданих послуг. На що було отримано лист про відмову у задоволенні звернення у повному обсязі. Вважає таку відмову незаконною, а діяльність відповідача такою, що підпадає під категорію недобросовісної підприємницької діяльності та порушує права ОСОБА_2 , передбачені Законом України «Про захист прав споживачів». Між ОСОБА_2 , відповідачем та третьою особою відсутні договірні відносини. Оскільки стояк централізованого опалення до квартири ОСОБА_2 не підходить, то з урахуванням правової позиції Верховного Суду України у справі за №6-1192цс15, дії щодо нарахування заборгованості за опалення є протиправними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 26 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що позовні вимоги у даній справі є безпідставними, оскільки рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 21 грудня 2016 року у справі 221/1594/16-ц, що набрало законної сили, встановлено факт незаконного відключення квартири ОСОБА_2 від централізованого опалення та факт надання з боку відповідача послуг з теплопостачання.

Надходження апеляційної скарги до апеляційної інстанції та її короткий зміст

17 січня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла цивільна справа з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 26 листопада 2019 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 21 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що посилання суду на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року якою відмовлено у задоволенні позовних вимог власниці квартири ОСОБА_2 (на той час ОСОБА_4 ) про визнання неправомірними дій Волноваської міської ради та зобов`язання розглянути заяву про відключення квартири від центрального опалення та надати дозвіл на встановлення індивідуального опалення є помилковим, оскільки позовні вимоги у справі, що розглядається, обґрунтовані порушенням прав споживача через те, що відповідачем нараховується заборгованість за послугу, яка не надається.

Судом не надано оцінки факту, що відключення від системи централізованого опалення відбулося під час дії п.3 протоколу № 16 від 26 вересня 2012 року. Суду було відомо, що і розташована поверхом нижче квартира АДРЕСА_2 , через яку проходив стояк опалення, теж відключена від теплопостачання і таким чином надаватися послуга відповідачем належним чином не може через технічні причини.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 21 грудня 2016 року у справі № 221/1594/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості з оплати послуг за теплопостачання не є преюдиційним у даній справі, бо цим рішенням не встановлювався факт надання послуги. Посилання суду на те, що цим рішенням встановлено, що з жовтня 2012 року відповідачка ОСОБА_3 самовільно, з порушенням вимог закону від`єднала прилади опалення своєї квартири від мережі теплопостачання є помилковим, оскільки суд не звернув уваги, що відключення відбулося з попередженням теплопостачальної організації, яка ніяк не відреагувала на звернення громадянина - власниці квартири.

Вважає, що зазначене рішення ніяких відносин не регулює, ним тільки визначено суму боргу. У судовому рішенні не розглядався факт порушення відповідачем-теплопостачальником прав споживача. Судом не надано оцінки щодо відсутності доказів теплопостачання відповідачем.

Аргументи учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направили, що за положеннями ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

2.Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду не надала.

З огляду на викладене та вимоги ст.ст.371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за її відсутності.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача Кудінова Т.В., діючого в інтересах ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення представника відповідача ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернулася до ВО «Волновахаміжрайтепломережа» із заявою про закриття особового рахунку № НОМЕР_1 у зв`язку із встановленням автономного опалення у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.9).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року за апеляційною скаргою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в інтересах ВО «Волновахаміжрайтепломережа» скасована постанова Волноваського районного суду Донецької області від 14 вересня 2012 року (справа №2а/0506/136/ 2012). Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Волноваської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання розглянути заяву про відключення квартири від мережі центрального опалення та зобов`язання надати дозвіл на встановлення індивідуального опалення в квартирі (а.с. 36).

На виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року постійно діюча Комісія по розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП, п.14 протоколу № 13 від 14 жовтня 2014 року відмінила п.3 протоколу № 16 від 26 вересня 2012 року засідання постійно діючої Комісії по розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП про надання дозволу ОСОБА_4 на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж ЦО та встановлення індивідуального опалення (а.с. 37-41).

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 21 грудня 2016 року (справа №221/1594/16-ц) частково задоволено позов ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в інтересах ВО «Волновахаміжрайтепломережа» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати послуг за теплопостачання. Стягнуто з останньої заборгованість за послуги теплопостачання квартири АДРЕСА_1 за період з 01 лютого 2013 року по 30 листопада 2016 року у розмірі 16 716,27 грн., 3% річних в розмірі 730,38 грн., суму боргу з урахуванням індексу інфляції 6564, 06 грн., судовий збір в сумі 1211, 26 грн (а.с. 42-44).

29 жовтня 2107 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір найму житла, за умовами якого остання передала належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , в тимчасове користування ОСОБА_1 строком на 2 роки. Відповідно до п.5.6. вказаного договору всі спірні юридичні питання щодо сплати комунальних послуг наймач зобов`язаний вирішувати самостійно. У разі необхідності наймодавець оформлює нотаріальну довіреність наймачу для представництва інтересів та захисту прав (а.с. 16-17).

27 листопада 2018 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 30 серпня 2018 року, звернувся до ВО «Волновахаміжрайтепломережа» із заявою про складення акту про відсутність системи централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_1 , просив закрити особовий рахунок відповідно до заяви ОСОБА_2 від 09 жовтня 2012 року та провести перерахунок боргу відповідно до фактично наданих послуг (а.с. 11-12).

Листом ВО «Волновахаміжрайтепломережа від 19 грудня 2018 року за вих.№ 5693 в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 13).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

За Цивільним кодексом України (ч.2 ст.382) система опалення відноситься до сантехнічного обладнання і належить мешканцям на праві спільної сумісної власності, якщо вона обслуговує більше однієї квартири. Невмотивоване змінення системи опалення порушує права інших співвласників.

При цьому слід зазначити, що переобладнання системи опалення призводить до розбалансування внутрішньобудинкової системи опалення, яка відноситься до інженерної системи будинку, як цілісного майнового комплексу.

Згідно з вимогами відповідних будівельних норм при проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньо будинкової системи загалом.

Будь яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу системи загалом, чим порушує права інших мешканців, що є недопустимим за Цивільним кодексом України.

Саме з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268 до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630, були внесені зміни, а саме передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не у квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи споживача, а відключення багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Так, згідно з п.п. 24, 25 Правил № 630, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Квартира позивача знаходиться у багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є споживачем житлово-комунальних послуг. Між комунальним підприємством та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку.

Оскільки з вересня 2012 року позивачу фактично не надаються послуги з теплопостачання у зв`язку з відсутністю у квартирі приладів опалення, що підтверджується актом про відключення від 02 вересня 2012 року, останній просив зобов`язати відповідача закрити особовий рахунок відповідно до заяви від 09 жовтня 2012 року, здійснити перерахунок, посилаючись на порушення Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте, відсутність приладів опалення не є доказом відключення квартири позивача від мережі централізованого теплопостачання та доказом ненадання йому послуг з постачання тепла, адже матеріали справи не містять рішення відповідного органу місцевого самоврядування про надання дозволу на відключення його квартири від мережі теплопостачання.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 21 грудня 2016 року, яке набрало законної сили, було встановлено, що з жовтня 2012 року власник ОСОБА_3 ) самовільно, з порушенням вимог закону від`єднала прилади опалення своєї квартири від мережі теплопостачання. Суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 вартості наданих послуг з теплопостачання з 01 лютого 2013 року, у зв`язку з тим, що відключення приладів опалення у квартирі було проведено без дотримання встановленого для цього порядку, відсутності підстав для звільнення останньої від оплати фактично наданих, але не використаних послуг, та зняття з обліку як споживача послуг теплопостачання.

Отже, самовільне відключення від мережі централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 19 серпня 2019 року справа №226/1437/16ц.

Частиною 6 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Частиною 3 ст.4 цього Закону на споживача покладено обов`язок користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), становлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації.

За приписами ст.ст.12,13,81,89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано доказів, які б засвідчували факт правомірного відключення житлового приміщення від мережі централізованого теплопостачання з дотриманням чинного на момент відключення законодавства, як і доказів ненадання або неналежного надання відповідачам послуг з постачання тепла.

Таким чином, встановивши відсутність з боку відповідача порушень надання позивачу послуг теплопостачання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову.

При наявності у споживача наміру відмовитися від послуг з централізованого теплопостачання позивач не позбавлений можливості здійснити це у передбачений законом спосіб відповідно до діючого законодавства.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду.

Переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 26 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 10 березня 2020 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

Т.І. Биліна