КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Осаулов А.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2543/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітком», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року первісний позивач ПАТ «Сведбанк» звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з даним позовом, відповідно до якого просив звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення вимог ПАТ «Сведбанк» в сумі 4 958 119,19 грн., державне мито 1 700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120,00 грн.

У 2013 році позивача ПАТ «Сведбанк» замінено на правонаступника - ПАТ «ОМЕГА БАНК».

В судовому засіданні 06 листопада 2015 року протокольною ухвалою ПАТ «ОМЕГА БАНК» замінено на нового правонаступника - ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент».

До суду першої інстанції 08 червня 2018 року надійшла заява від представника позивача генерального директора ТОВ «КУА «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» Чернова Ю.В. про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 206 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року було закрито провадження у даній цивільній справі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Файненс Компані» як особа, яка набула права вимоги за договором про відступлення прав вимог від 07 березня 2019 року між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Фійненс Компані» подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вважає оскаржувану ухвалу такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням процесуальних норм.

Апелянт зазначає, що ТОВ «Файненс компані» не брало участі у справі в суді першої інстанції, однак оскаржуваною ухвалою було порушено його права та інтереси, оскільки ТОВ «Файненс компані» є єдиним і законним правонаступником ПАТ «ОМЕГА БАНК» в частині прав вимоги за кредитним договором №622 від 23 квітня 2008 року та іпотечним договором №622/ІП-1 від 23 квітня 2008 року.

Апелянт вказує, що ПАТ «ОМЕГА БАНК» відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року та на час звернення з апеляційною скаргою перебуває в процедурі ліквідації, а 18 лютого 2019 року відбувся аукціон з продажу активів ПАТ «ОМЕГА БАНК», за результатами якого переможцем аукціону було визнано ТОВ «Файненс компані».

В апеляційній скарзі посилається, що 07 березня 2019 року між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «Файненс компані» було укладено договір №1 про відступлення прав вимоги, відповідно до додатків якого передбачено відступлення банком на користь апелянта права вимоги за кредитним договором №622 від 23 квітня 2008 року та іпотечним договором №622/ІП-1 від 23 квітня 2008 року.

Окрім того, апелянт зазначає, що після набуття прав вимоги за вказаними договорами стало відомо про існування даної цивільної справи, провадження в якій було закрито за заявою ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», тобто закриттям провадження у справі було обмежено право апелянта на звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки з підстав порушення боржниками своїх зобов`язань за кредитним договором, адже у разі закриття провадження повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На думку апелянта, судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкового рішення про закриття провадження.

В обґрунтування вказаного апелянт посилається на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/10364/16 від 04 вересня 2018, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, укладений між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 04 липня 2015 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент». Вказане рішення частково скасовано постановою Північного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2019 року.

Також апелянт вказує, що 24 липня 2019 року Касаційним господарським судом Верховного Суду було прийнято постанову, якою рішення Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2018 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2019 року скасовано в частині задоволення позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, укладеного між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ухвалено у відповідній частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову щодо визнання договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, укладеного між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит». У решті постанову апеляційної інстанції залишено без змін.

Окрім того, зазначено, що у мотивувальній частині постанови від 24 липня 2019 року Верховним Судом визначено наступне: «4.20 Беручи до уваги те, що судами обох інстанцій правильно встановлені ознаки нікчемності договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а відповідно до частини 1 статті 215, частини 1 статті 216 ЦК України такий правочин не створює для сторін чи інших осіб юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, Верховний Суд погоджується з висновками судів, що наступний договір купівлі-продажу права вимоги від 04 липня 2015 року слід визнати недійсним відповідно до частини 5 статті 216 статті 658 Цивільного кодексу, як такий, що укладений у процесі виконання нікчемного правочину особою, що не є власником активів і не має права продажу цих активів.»

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 є нікчемним та не створює будь-яких юридичних наслідків як для його сторін, так і для інших осіб. У зв`язку з цим апелянт вважає, що всі наступні договори купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором №622 від 23 квітня 2008 року та іпотечним договором №622/ІП-1 від 23 квітня 2008 року, а також інші правочини, що укладені внаслідок укладення нікчемного правочину та предметом яких є передача або відчуження вказаних активів, не несуть жодних правових наслідків.

Враховуючи наведене апелянтом, ТОВ «Файненс компані» вказує, що є єдиним законним іпотекодержателем за іпотечним договором №622/ІП-1 від 23 квітня 2008 року та дійсним правонаступником ПАТ «ОМЕГА БАНК», на відміну від ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент».

Апелянт наголошу, що судом першої інстанції закрито провадження за заявою особи, якій не належали відповідні права вимоги, та судом не було враховано факту порушення такою відмовою від позову прав законного іпотекодержателя, а тому апелянт вважає, що суд мав зупинити провадження по даній справі до набрання законної сили рішення у справі №910/10364/16, адже існувала об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення питання про юридичну силу договорів купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року і 04 липня 2015 року.

Відзив у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

При апеляційному розгляді справи представник апелянта ТОВ «Файненс компані» Боднарчук Д.М. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на те, що вказаною ухвалою ТОВ позбавлено можливості вирішити спір в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник відповідача у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, мотивуючи свої заперечення тим. що на час постановлення оскаржуваної ухвали, обставини на які посилається апелянт не існували, а тому не могли бути враховані судом. Вважає, що суд закрив провадження у справі за заявою керівника ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» як належного на час постановлення ухвали позивача з наявними в нього повноваженнями.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників по справі, які з`явились в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи подану заяву ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» мотивував своє рішення тим, що відповідно до положень ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Зазначено, що судом не встановлено підстав для відмови в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі відповідає з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2008 року між ЗАТ «Сведбанк Інвест» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ТОВ «Елітком» й ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №622 (а.с.13-20, т.1).

Відповідно до умов вказаного договору банк відкриває позичальнику кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надає позичальнику кредит у доларах США на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержувати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією (додаток №1 до договору), сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, передбачені договором. Загальний ліміт заборгованості за кредитною лінією встановлено у розмірі 450 000 доларів США, що зменшується згідно із додатком №1 до договору. Поточний (доступний) ліміт заборгованості за кредитною лінією у розмірі 264 000 доларів США встановлюється та зменшується згідно з додатком №1 до договору та кошти кредиту видаються після укладення договору у забезпечення зобов`язань за цим договором, визначеного у підпункті 5.1.1 договору.

Строк дії кредитної лінії з 23 квітня 2008 року по 22 квітня 2015 року. Процентна ставка за користування коштами кредиту встановлюється у розмірі 14% річних.

В пункті 5.1 вказаного кредитного договору зазначено, що за домовленістю сторін забезпеченість виконання зобов`язань за договором є обов`язковою умовою договору. Виконання зобов`язань позичальника за договором забезпечується: наступною іпотекою квартири загальною площею 134,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 .

Окрім того, 23 квітня 2008 року між ОСОБА_1 (іпотекодавець) та ЗАТ «Сведбанк Інвест» (іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір №622/ІП-1, відповідно до умов якого ОСОБА_1 (іпотекодавець) як майновий поручитель передає, а ЗАТ «Сведбанк Інвест» (іпотекодержатель) приймає у іпотеку (забезпечення виконання зобов`язань нерухомим майном) предмет іпотеки, визначений розділом 2 Іпотечного договору, на забезпечення зобов`язань позичальника, що випливають із кредитного договору від 23 квітня 2008 року №622, який укладено між ЗАТ «Сведбанк Інвест» (кредитодавець) та ОСОБА_2 та ТОВ «Елітком», які виступають разом на стороні позичальника (а.с.21-23, т.1).

За вказаним іпотечним договором предметом іпотеки визначено чотирьохкімнатну квартиру за АДРЕСА_3 .

У зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором ПАТ «Сведбанк» подало позовну заяву у вересні 2011 року, відповідно до якої просило звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення вимог ПАТ «Сведбанк» в сумі 4 958 119,19 грн., державне мито 1 700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120,00 грн.

В подальшому, 31 грудня 2014 року було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «ОМЕГА БАНК» (продавець) та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» (покупець) (а.с.205-223, т.2). Відповідно до вказаного договору продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Цим засвідчується намір сторін розглядати правочин, передбачений цим договором, як продаж та застосувати до нього обов`язкові положення законодавства України, що регулюють правочин купівлі-продажу права вимоги. Сторони підтверджують, що вони цим не мають намір створювати заставу або будь-які інші забезпечувальні відносини або обтяження щодо прав вимоги. Права вимоги переходять від продавця до покупця, та обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору купівлі-продажу до ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» відійшло право вимоги, зокрема за договором №622 від 23 квітня 2008 року, який укладено з ОСОБА_2 та ТОВ «Елітком».

В подальшому, 04 липня 2015 року було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» (продавець) та ТОВ «КУА «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (покупець) (а.с.6-33, т.3).

Відповідно до вказаного договору продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Цим засвідчується намір сторін розглядати правочин, передбачений цим договором, як продаж та застосувати до нього обов`язкові положення законодавства України, що регулюють правочин купівлі-продажу права вимоги. Сторони підтверджують, що вони цим не мають намір створювати заставу або будь-які інші забезпечувальні відносини або обтяження щодо прав вимоги. Сторони погодили, що права вимоги переходять від продавця до покупця в день підписання цього договору, незалежно від сплати загальної купівельної ціни, при цьому обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги (не залежить від сплати загальної купівельної ціни).

За вказаним договором до ТОВ «КУА «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» перейшли права вимоги за договором №622 від 23 квітня 2008 року, який укладено з ОСОБА_2 та ТОВ «Елітком».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №127 від 06 липня 2015 року, що прийнято на підставі постанови Правління Національного банку України від 06 липня 2015 року №437, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ОМЕГА БАНК», відповідно до плану врегулювання з 06 липня 2015 року (а.с.84-85, т.3).

В ході судового розгляду, генеральний директор ТОВ «КУА «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» Чернова Ю.В. 25 травня 2018 року подала заяву про відмову від позову та закриття у зв`язку із цим провадження у даній справі (а.с.219-221, т.4).

Одним із принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, відповідно до якого позивач визначає можливість звернення до суду та на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Заява генерального директора ТОВ «КУА «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» Чернової Ю.В. яка була подана до суду засобами поштового зв`язку 25 травня 2018 року про відмову від позову відповідала вимогам статті 206 ЦПК України, а тому підстав для неприйняття відмови позивача від позову судом встановлено не було, так як повноваження та права ТОВ «КУА «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» як належного правонаступник прав та обов`язків ПАТ «Омега Банк» були чинні.

Також при апеляційному розгляді вказаної справи встановлено, що в грудні 2019 року ТОВ «Файненс Компані» подало апеляційну скаргу, до якої було додано копію договору №1 про відступлення права вимоги від 07 березня 2019 року, який укладено між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Файненс Компані» (а.с.12-16, т.5).

Відповідно до вказаного договору банк відступає ТОВ «Файненс Компані» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору,включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень до них, згідно реєстру у додатках №1 та №2до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Як вбачається із додатку №1 до вказаного договору до ТОВ «Файненс Компані» перейшло право вимоги за кредитним договором №622 від 23 квітня 2008 року до ОСОБА_2 та ТОВ «Елітком» (а.с.13,т.5).

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянтом було надано копію витягу рішення Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2018 року у справі №910/10364/16 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Вказаним рішенням позовні вимоги ПАТ «ОМЕГА БАНК» до ТОВ «КУА «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» задоволено повністю. Визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, укладений між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями. Визнано недійсним договір купівлі-продажу права вимоги від 04 липня 2015 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «КУА «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ», посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №912 із змінами та доповненнями.

Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину та недійсного правочину та зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «КУА «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» повернути ПАТ «ОМЕГА БАНК» всі документи, які засвідчували права, що передавались, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а саме, що були ними отримані на виконання: договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, укладеного між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями; договору купівлі-продажу права вимоги від 04 липня 2015 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «КУА «СКАЙ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ», посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B. та зареєстрованого за № 912 із змінами та доповненнями (а.с.17-22, т.5).

Вказане рішення було переглянуто в апеляційному порядку й постановою Північного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано частково, резолютивну частину викладено в наступній редакції: «1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" про збільшення розміру позовних вимог залишити без розгляду. 2. Позов задовольнити. 3. Визнати договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладений між Публічним акціонерним товариством "Омега Банк" (04080, м.Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 18, літера В, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" (01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 13/135, ), посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями - недійсним. 4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" (01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 13/135, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 68, офіс 211, ), посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №912 із змінами та доповненнями.» (а.с.23-29, т.5).

Постановою Верховного Суду від 24 липня 2019 року рішення Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2018 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23 квітня 2019 року зі справи №910/10364/16 скасовано в частині задоволення позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, який укладений між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями й ухвалено у відповідній частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, який укладений між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями. У решті постанову апеляційної інстанції залишено без змін (а.с.30-33, т.5).

Разом з тим, колегія суддів вважає, що зазначені апелянтом обставини не можуть бути підставою для скасування ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року, оскільки вказані обставини, а саме - наслідки нікчемного правочину (договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, який укладений між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит»), які встановлені рішенням місцевого, апеляційного та касаційного господарських судів у господарській справі №910/10364/16, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 04 липня 2015 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» не були відомі та не могли бути відомі місцевому суду на час ухвалення судового рішення - ухвали про закриття провадження у справі.

Разом із тим зазначені обставини в силу положень ст. 423 ЦПК України могли бути підставами для перегляду вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, судом що ухвалив зазначене судове рішення, а не підставою для перегляду вказаної ухвали в апеляційному порядку.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів та обставини що існували на час вирішення судом справи, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі згідно до поданої заяви позивача про відмову від позову є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням процесуального законодавства.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови викладено 11 березня 2020 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв