Справа №489/6160/19
Провадження №2/489/939/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго», третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про визнання дій відповідача такими, що порушують право споживача на користування електроенергією та відновлення цього права без додаткових виплат з боку споживача

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (далі АТ «Миколаївобленерго») в якому просив суд встановити відсутність підстав для відключення електропостачання споживача силами відповідача станом на жовтень 2019 року, визнати факт відключення його домоволодіння від електромережі протиправним та зобов`язати відповідача відновити електропостачання його домоволодіння безоплатно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 02.10.2019 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкає, було відключено від електропостачання, на його думку, без належних на те підстав, за штучно сформовану заборгованість, яка фактично відсутня. 03.10.2019 до його домоволодіння завітав інспектор відповідача та склав Акт контрольного огляду вузлів обліку електроенергії за № 4/092363, в якому покази лічильника були зафіксовані зі слів позивача. Ввечері того ж дня, після запуску автономного генератора, на сайті відповідача, він побачив, що всі покази змінено за його заявою та борг зник.

Однак, 04.10.2019 на сайті знову з`явилися старі покази та борг за позивачем. 16.10.2019 він отримав відповідь відповідача на свою заяву, з якої випливає, що дані які були надані ним не беруться відповідачем до уваги. 17.10.2019 він знову звернувся до відповідача зі скаргою, відповідь на яку на момент подання позовної заяви не отримав.

Зазначає, що кількість спожитих ним кіловат станом на жовтень 2019 року, за його даними складає 5 381 кВ, і всі вони ним сплачені за діючими на той момент тарифами, що підтверджується відповіддю АТ «Ощадбанк», яке за його дорученням здійснювали платежі до постачальної компанії ТОВ «МЕК» з січня по жовтень 2019 року. Вважає дії відповідача по нарахуванню йому заборгованості та відключенню від електропостачання такими, що безпідставно порушили його право на користування електроенергією, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову виходячи з такого. 28.09.2017 між АТ «Миколаївобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . На теперішній час взаємовідносини між сторонами регулюються договором споживача про надання послуг з розподілу електроенергії на умовах договору про користування електроенергією № 0053072. Позивач фактично приєднався до умов договору споживача, оскільки продовжував споживати електроенергію, оплачував її та не висловив своєї незгоди приєднуватися до умов договору. Йому присвоєно новий особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Згідно з особовим рахунком позивача, покази приладу обліку, що зафіксовані контролером станом на 01.01.2019 становили: 002342 день; 6316 ніч. З лютого по жовтень 2019 року позивач не передав оператору системи розподілу покази приладу обліку, і лише. 03.10.2019 у споживача контролером були зняти покази приладу обліку, які становили: 0033111 день; 9396 ніч.

Зазначають, що у випадку неподання споживачем даних про споживання електроенергії за розрахунковий період у строки, установлені Кодексом комерційного обліку електроенергії. Або неможливості отримання оператором системи розподілу даних про спожиту електроенергію в зазначений термін, оператор системи розподілу визначає обсяги споживання електроенергії на цей розрахунковий період шляхом розрахунку середнього обсягу споживання за даними двох останніх фактично послідовно знятих показів розрахункового лічильника.

Зауважили на тому, що відповідно до п. 3.3 Типового договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, що є додатком до ПРРЕЕ, споживач, що є побутовим, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника електроенергії та протягом 5 календарних днів (до 5 числа включно) надавати їх оператору розподілу. У разі неотримання до 6 числа місяця, що настає за розрахунковим, показів лічильника та за умов, що лічильник електроенергії не оснащений засобами дистанційної передачі даних. Фактичний обсяг розподілу та споживання електроенергії по споживачу за розрахунковий місяць визначається шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання. Таким чином, нарахування кількості спожитої електроенергії в розмірах, які не відповідають, за твердженням позивача, показам його приладу обліку, було здійснено внаслідок неналежного виконання позивачем його обов`язку щодо передачі оператору системи розподілу показів його приладу обліку.

Крім того, між АТ «Миколаївобленерго» та ТОВ «МЕК» укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електроенергії від 13.11.2018 за № 45/1, згідно з яким здійснюється оплата послуг з розподілу за сукупністю споживачів, яким згідно з договорами про постачання електроенергії, розподіл забезпечує постачальник. Зазначеним договором електропостачальника не передбачено отримання оператором системи розподілу фактичних показів лічильників електричної енергії від ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», так само, як ця можливість не передбачена жодними іншими нормативними актами які регулюють взаємовідносини.

Виконуючи вимоги договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електроенергії, електропостачальник направив на електронну адресу оператора системи розподілу реєстр побутових споживачів, яким необхідно припинити електропостачання, у яких є заборгованість з оплати за споживчу електроенергію відповідно до умов укладених договорів про постачання електроенергії між споживачами та постачальником на 24.09.2019. де був зазначений і особовий рахунок позивача.

Зазначають, що оператор системи розподілу не має права вимагати від електропостачальника обґрунтування причин припинення електроживлення. Оператор не розглядає заперечення щодо припинення електроживлення або звернення щодо неправомірності дій елкетропостачальника від споживачів електроенергії. Таким чином, вони, як оператор системи розподілу, діяли відповідно до чинного законодавства щодо припинення електроживлення позивача.

Крім того, звертають увагу суду на те, що вони є неналежним відповідачем за даним позовом, оскільки здійснювали припинення електроживлення на підставі вимоги електропостаачальника у порядку, визначеному законодавством.

27.12.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. В ньому позивач зазначив, що відзив на позовну заяву підписаний неналежною особою. Зазначає, що в доданих до матеріалів відзиву є два витяги: по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 2017-2018 роки, по яких претензії сторін один до одного відсутні та № 12440202, що діє з 01.01.2019, і саме за цим рахунком заявлені позовні вимоги.

Вказує, що починаючи з 2010 року, коли він став власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 покази лічильника за спожиту електроенергію щороку подавалися ним в абонентський книжці або в квитанції. І якщо в 2017-2018 роках вони приймались відповідачем, то у 2019 році, відповідач вирішив зайняти принципову позицію та примусити його надавати покази лічильника в іншій спосіб. Таким чином, інформація відповідача щодо ненадання ним показів лічильника на протязі 2019 року є неправдивою. Це підтверджується доданою інформацією установи АТ «Ощадбанк» в якій зазначені як сплачені суми за період січень-жовтень 2019 року. так і покази лічильників за вказаний період.

Крім того, відповідно до п. 6.5 Кодексу комерційного обліку електроенергії, якщо протягом двох розрахункових періодів представник електропостачальника не мав доступу до лічильника, він залишає споживачу у поштовій скринці повідомлення про дату наступного відвідання чи прохання передати покази лічильника. Вказує, що він не повідомлявся про це.

Зазначає, що відповідач, ігноруючи покази лічильника. Які ним надавалися, як через контролерів відповідача. так. І в розрахункових документах, значно перевищуючи строки розрахункових періодів, віртуально нарахував недійсні покази лічильника, що встановлений у нього. Передав ці цифри ТОВ «МЕК» і оскільки, він здійснював платежі за даними. Зафіксованими лічильником, ці дані не співпали.

13.01.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи, з яких вбачається, що спір між позивачем та відповідачем виник з підстав реалізації прав та виконання обов`язків щодо фіксування та надання показів лічильника споживачем електроенергії оператору системи розподілу, що випливають з договірних відносин між сторонами. Врахування даних показів лічильника споживача постачальником електроенергії ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», врахування тарифу на постачання електроенергії на час опалювального сезону, сплати позивачем коштів за спожиту електроенергію, наявність заборгованості споживача на час виникнення спору. Оскільки позивач оскаржує правомірність його відключення від електроенергії відповідачем оператором системи розподілу. Через відсутність у останнього, на його думку заборгованості, позовні вимоги, заявлено до належного відповідача. Зазначили, що у разі доведення обґрунтованості порушених прав позивачем, просять його позовні вимоги задовольнити.

23.01.2020 до суду надійшли заперечення на відзив, в якому відповідач зазначив, що обов`язок передавати покази приладу обліку оператору системи розподілу встановлений саме для споживача. Ні договором, ні іншими нормативно-правовими документами не встановлений обов`язок оператора системи розподілу знімати покази приладу у споживачів. Таким чином, саме позивач порушив умови договору.

Також зазначають, що позивач помилково вважає, що згідно п. 6.7 глави 6 розділу ХІІІ Кодексу комерційного обліку електроенергії начислення обсягу спожитої електроенергії для споживача не може перевищувати одного місяця, оскільки згідно з цим пунктом, визначається обсяг споживання електроенергії на цей розрахунковий період шляхом розрахунку середнього обсягу споживання за даними двох останніх фактичних послідовно знятих показів розрахункового лічильника.

24.01.2020 до суду надійшли пояснення відповідача на пояснення третьої особи, в яких відповідачем зазначено, що компетенція Держпродспоживслужби у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів поширюється виключно на сфери торгівлі і послуг, а захист прав споживачів у сфері енергетики та комунальних послуг є компетенцією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відносини з приводу постачання електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.

За змістом ст. ст. 2-4, 11 Закону України «Про електроенергетику» він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об`єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання.

28.09.2017 між АТ «Миколаївобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

11.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VI11, тим самим розпочався процес реформування електроенергетичної галузі в Україні.

Одним з основних етапів реформи стало відокремлення (розділення) діяльності з розподілу електричної енергії від функцій виробництва, передачі та постачання, тобто створення відповідних окремих юридичних осіб.

Діяльність з розподілу/передачі електричної енергії покладено на АТ «Миколаївобленерго», як оператора системи розподілу.

Надання послуг з постачання (продажу) електроенергії для побутових споживачів (населення) з 01.01.2019 покладено на Постачальника універсальних послуг - ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія».

Взаємовідносини, що виникають між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), що затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 14.03.2018 за № 312.

Відповідно до 1.1.1. ПРРЕЕ, учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до п. 2, п. 4 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 за № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» та п. 2.1.4 ПРРЕЕ, споживачі, електроустановки яких були приєднані до електромереж АТ «Миколаївобленерго» станом на 01.01.2019, приєдналися до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відповідних договорів про постачання електричної енергії на умовах договорів про користування електричною енергією, укладених з АТ «Миколаївобленерго» до 01.01.2019.

Позивач з 01.01.2019, фактично приєднався до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, оскільки продовжував споживати електроенергію, оплачував її та не висловив своєї незгоди приєднуватися до умов договору. Йому присвоєно новий особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Пунктом 3.1.6. ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії; відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики; відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі.

02 жовтня 2019 року до домоволодіння позивача, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було припинено постачання електричної енергії.

Актом контрольного огляду вузлів обліку електричної енергії за № 4/092363 від 03 жовтня 2019 року зафіксовані покази приладу обліку станом на 01.10.2019, вони становили: 002342 день; 6316 ніч. Огляд проводився за заявою позивача.

Відповідач вказує, що з лютого по жовтень 2019 року ОСОБА_1 не надавав оператору системи розподілу, покази приладу обліку, а тому обсяг спожитої протягом вказаного періоду електроенергії визначався в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електроенергії. В зв`язку з чим, у позивача виникла заборгованість за спожиті послуги електропостачання.

В свою чергу, позивач зазначив, що починаючи з 2010 року, коли він став власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 покази лічильника за спожиту електроенергію подавалися ним в абонентський книжці або в квитанції про сплату послуг.

Відповідно до п. 6. 1 Глави 6 Розділу ХІІІ ККОЕЕ (далі - Кодекс) обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться ППКО та/або ОМ, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Покази лічильників мають фіксуватись з вказанням фактичної дати та, за необхідності, часу зчитування.

Відповідно до п. 6. 2 Кодексу у побутових споживачів покази лічильника мають зчитуватися на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим. Якщо побутовий споживач самостійно подає дані про обсяги споживання електричної енергії за розрахунковий період, такі дані надаються споживачем до ППКО не пізніше 4 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом повідомлення по телефону чи іншими електронними засобами або через свій кабінет на сайті ППКО, або через особисте звернення до ППКО.

Разом із тим, відповідно до п. 3.3. Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (додаток до ПРРЕЕ) споживач, що є побутовим, зобов`язаний щомісяця знімати фактичні показання лічильника електричної енергії та надавати їх Оператору системи розподілу (постачальнику послуг комерційного обліку) в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті Оператора системи розподілу; 2) за телефоном; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку Оператора системи розподілу; 4) на електронну адресу.

Зчитані (зняті) та передані дані з засобів комерційного обліку в будь-який інший день календарного місяця є вихідними даними для визначення даних комерційного обліку на перше число розрахункового періоду (календарного місяця).

У разі неотримання до початку четвертого робочого дня місяця, що настає за розрахунковим, показів лічильника та за умови, що лічильник електричної енергії не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний обсяг розподілу та споживання електричної енергії по Споживачу за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.

Якщо за підсумками наступного місяця Споживач надасть покази лічильника електричної енергії, визначення фактичного обсягу розподілу та споживання електричної енергії за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показів та показів, на які споживачем здійснено розрахунки.

Тобто, такий спосіб передачі показань лічильника електричної енергії та надання їх оператору системи розподілу, як зазначення показань у сплаченому рахунку, передбачено Договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який є додатком до ПРРЕЕ.

Як вбачається з доданих до матеріалів позовної заяви копій квитанцій за період з 01.01.2019 по 02.10.2019 за сплату спожитої електроенергії за особовим рахунком № НОМЕР_2 на рахунок ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» (42129888), позивачем при оплаті рахунку оператора системи розподілу зазначалися фактичні показання лічильника електричної енергії. Позивач сплачував послугу електропостачання за фактичними показами лічильника, згідно встановлених тарифів.

Квитанція № 20 від 08.02.2019 двозонний лічильник: день 2377; ніч 6555. Квитанція № 139 від 04.03.2019 двозонний лічильник: день 2508; ніч 7468. Квитанція № 92 від 05.04.2019 двозонний лічильник: день 2667; ніч 8561. Квитанція № 120 від 10.05.2019 двозонний лічильник: день 2971; ніч 9232. Квитанція № 13 від 04.06.2019 двозонний лічильник:двозонний лічильник: день 3053; ніч 9261. Квитанція № 14 від 09.07.2019 двозонний лічильник: день 3096; ніч 9303. Квитанція № 11 від 07.08.2019 двозонний лічильник: день 3134; ніч 9339. Квитанція № 35 від 10.09.2019 двозонний лічильник: день 3230; ніч 9369. Квитанція № 21 від 02.10.2019 двозонний лічильник: день 3311; ніч 9396.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи вище перелічені правові норми в розрізі наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що обсяги електричної енергії, спожитої позивачем у спірний обліковий період відповідають тим обсягам, які були взяті відповідачем при розрахунку плати за використану електроенергію, та стали підставою для відключення електропостачання.

Тобто, з урахуванням зазначеного та того, що відповідачем не було надано обґрунтованого розрахунку правильності нарахування плати за спожиту електроенергію позивача в спірний період, невиконання позивачем договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, існування підстав для припинення електроживлення позивачу, а також того, що в справі наявні копії квитанцій про сплату спожитої позивачем електроенергії за спірний період, із зазначенням у них показань лічильника, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо відсутності у відповідача підстав для відключення електропостачання споживача у жовтня 2019 року.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині другій статті 16 ЦК України, до яких належить: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Захист порушеного права має бути ефективним.

Відповідно до абзацу 12 частини другої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача відновити електропостачання до його домоволодіння безоплатно - підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправним факту відключення його домоволодіння від електричної мережі, то у їх задоволенні слід відмовити як зайво заявлених, оскільки вони фактично вирішені судом при вирішенні задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго», третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про визнання дій відповідача такими, що порушують право споживача на користування електроенергією та відновлення цього права без додаткових виплат з боку споживача - задовольнити частково.

Визнати безпідставними дії Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» щодо відключення електропостачання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , 5, 02 жовтня 2019 року.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» безкоштовно відновити електропостачання до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Миколаївобленерго», . Місцезнаходження за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична, 94.

Третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, . Місцезнаходження за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 288.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «11» березня 2020 року.