Справа № 357/2690/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду № 5 подання державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшло подання державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . Подання мотивовано тим, що в Білоцерківському міському відділі ДВС на виконанні знаходиться виконавче провадження № 59785989 з примусового виконання вимоги № Ф-297359-50У від 11.05.2019 року виданої ГУ ДФС у Київській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Київській області заборгованість зі сплати боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску в сумі 21030,90 грн. 13.08.2019р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59785989, копії якої направлено сторонам, зокрема, боржнику ОСОБА_1 . Боржник вимогу про сплату боргу не виконав, жодних підтверджень щодо виконання державному виконавцю не надав, на виклики державного виконавця не з`являвся, в зв`язку з чим, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець Білоцерківського МВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) Сліпченко Є.С. в судовому засіданні подання підтримала.

Дослідивши матеріали подання та долучені до нього матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на виконанні в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження № 59785989 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-297359-50У від 11.05.2019 року виданого Головним управлінням ДФС у Київській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Київській області заборгованість зі сплати боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску в сумі 21030,90 грн.

13.08.2019 року, головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику.

З матеріалів подання вбачається, що в результаті дій вжитих старшим державним виконавцем встановлено наступне: згідно відповідей ПФУ відомості про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії інформація відсутня.

Згідно Інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

У поданні старший державний виконавець зазначив, що на час звернення до суду з поданням вимога про сплату боргу боржником виконана не була.

Інформація про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження в матеріалах ВП відсутня.

Відповідно вимог ч. 1, 3, 4 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За своїм змістом словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та у п. 19 ч. З ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», тощо.

Державний виконавець, заявляючи вимогу про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон, крім посилання на нормативні акти, не зазначив, в чому проявляється ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання зобов`язань згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Так, сама по собі наявність невиконаного зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Матеріали справи не містять підтвердження про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику до державного виконавця, що ставить під сумнів обізнаність ОСОБА_1 з наявними зобов`язаннями. Крім того, відсутні дані про місце реєстрації проживання боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

З огляду на зазначене, задоволення даного подання про обмеження у праві виїзду за кордон, є передчасним, та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.4,6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», від 21.01.1994 року, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

СуддяО. Я. Ярмола