Провадження 2/127/4738/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення порядку користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась позивач з вищезазначеною позовною заявою.

Позивач додала до матеріалів позовної заяви клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір», надавши також копію пенсійного посвідчення (за віком), відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, довідку Головного управління ПФ України у Вінницькій області про розмір її пенсії, форму ОК-5.

Дослідивши клопотання, матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вищезазначеного клопотання з наступних міркувань.

Згідно із ч.1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно ж до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У вказаній вище ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено три альтернативні умови, за яких можливо відстрочити (розстрочити, а також з огляду на зміст ч.2 цієї статті зменшити чи звільнити від сплати судового збору), а саме: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивач віднесений до певної категорії осіб (військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналізуючи норми статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд дійшов висновку, що підставою для звільнення від сплати судового збору є відповідний майновий стан заявника при одночасному дотриманні умов, визначених у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Однак, зі змісту довідки від 26.11.2020 №7240, виданої заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Шайдаюк І. вбачається, що дохід позивача за попередній календарний рік становив 27 700 грн.

5% від цієї суми становить 1 385 грн 00 коп.

Судовий збір за одну вимогу немайнового характеру, яку заявила позивач, становить 840 грн 80 коп., що не перевищує 5% розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відтак умова, передбачена п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» відсутня.

Позивачем також не надано доказів на підтвердження належності до визначених у п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» категорій осіб, у тому числі належність до членів малозабезпечених сімей.

Разом із тим, заявлені позивачем вимоги про визначення порядку користування житловим приміщенням стосуються напряму захисту її житлових прав. Відтак, наявна умова за п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Зі змісту наданих суду документів вбачається, що єдиним доходом позивача є пенсія у розмірі 2 100 грн, інші доходи відсутні.

А тому, з огляду на матеріальне становище позивача, яке підтверджене належними та допустимими доказами, та з урахуванням предмету позову, який стосується захисту її житлових прав, а також розміру судового збору, який підлягає до сплати, суд вважає, що є всі достатні підстави для часткового задоволення клопотання та відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.136, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Відстрочити сплату судового збору за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення порядку користування житловим приміщенням до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя