ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9742/20 Справа № 192/172/20 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

08 грудня 2020 року м.Дніпро

Суддя судової палати з цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Ткаченко І.Ю., ознайомившись із апеляційною скаргою представника позивача Солонянської селищної ради адвоката Кенжиної Олени Олександрівни на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року по справі за позовом Солонянської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Фермерське господарство Світанок, про встановлення факту припинення права постійного користування земельними ділянками, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду представник позивача Солонянської селищної ради - адвокат Кенжина О.О. подала апеляційну скаргу.

Як вбачається, в апеляційній скарзі не вірно зазначено найменування апелянта, а саме апеляційну скаргу подано Солонянською селищною радою Солонянського району Дніпропетровської області (), тоді як в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, найменування апелянта Солонянська селищна рада ().

Враховуючи викладене, апелянту необхідно усунути вище зазначені розбіжності та зазначити вірне найменування апелянта.

Між тим, в апеляційній скарзі апелянт просить відстрочити сплату судового збору до дати ухвалення судового засідання.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік, позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа ,яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 10.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VІ єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, суд звертає увагу позивача, що статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням скаржника, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України „Про судовий збір", суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

При цьому апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що його фінансове становище унеможливлює сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду, сума судового збору становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, апелянту необхідно сплатити судовий збір в сумі 11526 грн., на рахунок:

Одержувач: УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101.

.

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

МФО: 899998.

Р/р: UA0004004

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський апеляційний суд (м. Дніпро) (назва суду, де розглядається справа). При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Крім зазначеного, апеляційна скарга підписана адвокатом Кенжиною О.О.

До апеляційної скарги додано ордер серії АЕ № 1040846 від 23.10.2020 року, проте вказаний ордер не може бути належним підтвердженням повноважень адвоката Кенжиної О.О. щодо підписання апеляційної скарги в інтересах апелянта.

Відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Зокрема, повноваження адвоката, щодо підписання апеляційної скарги, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

За таких обставин, представнику позивача потрібно надати суду договір про надання правової допомоги, для приєднання до матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, недоліки необхідно усунути в строк який не може перевищувати 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Оскільки, вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, ,354, 357 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача Солонянської селищної ради адвоката Кенжиної Олени Олександрівни про відстрочення слати судового збору.

Апеляційну скаргу представника позивача Солонянської селищної ради адвоката Кенжиної Олени Олександрівни на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року по справі за позовом Солонянської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Фермерське господарство Світанок, про встановлення факту припинення права постійного користування земельними ділянками залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

Недоліки необхідно усунути шляхом подачі апеляційному суду оригіналу документу про сплату судового збору; апеляційної скарги з усунутими недоліками; договору про надання правової допомоги.

Роз`яснити апелянту, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків апеляційна скарга буде визнана не поданою та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Ю.Ткаченко