Справа № 509/1257/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про поділ майна, заборону вчиняти певні дії, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні власністю, вселення,-

ВСТАНОВИВ:

12.04.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, 15.01.2019 р. змінивши свої позовні вимоги, просив суд розділити між нимспіввласником та колишньою дружиною-співвласницею ОСОБА_2 житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м., згідно другого варіанту розподілу житлового будинку, запропонованого висновком судової експертизи №122/2018 від 08.10.2018 р., зображеному на малюнку №3.

Крім того, позивач просив визнати за ним право приватної власності, як на окрему одиницю, на приміщення в літ.«А»: 1-1 тамбур площею 4,3 кв.м.; 1-2б*, площею 7,1 кв.м.; Іб*, площею 18,0 кв.м.; 1-5 житлова, площею 11,5 кв.м.; 1-6 веранда, площею 9,8 кв.м.; 1-7 житлова, площею 13,2 кв.м., а всього площею 63,9 кв.м., спірного житлового будинку (опис приміщень для другого співвласника, який міститься на сторінки №35 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №122/2018 від 08.10.2018 р.), та визнати за ОСОБА_2 право приватної власності , як на окрему одиницю, на решту приміщень, припинивши між сторонами-співвласниками право спільної часткової власності на спірний житловий будинок.

Також, позивач просив розділити земельну ділянку площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка надана ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території Таїровської селищної ради, с.Лиманка (колишня назва АДРЕСА_1 , між ним та відповідачкою, колишнім подружжям, співвласниками спірного житлового будинку, в ідеальних частках по 1/2 частині за кожним співвласником, визнавши за ним та відповідачкою право приватної власності по 1/2 частині спірної земельної ділянки та, припинивши у ОСОБА_2 право власності на всю спірну земельну ділянку.

Також, позивач просив заборонити ОСОБА_2 перешкоджати йому у користуванні, володінні та розпорядженні його приватною власністю, зобов`язати відповідачку усунути перешкоди йому у користуванні, володінні та розпорядженні його приватною власністю шляхом вселення його в вищезазначені приміщення, а також, вселити його в вищезазначені приміщення, що є його приватною власністю.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь, понесені нім судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: 970 грн. судовий збір за подання позовної заяви; 320 грн. судовий збір за подання заяви про витребування доказів; 320 грн. судовий збір за подання заяви про призначення експертизи; 352,40 грн. судовий збір за подання заяви про витребування доказів; 200 грн. та 159,98 грн. - аванс, внесений в КП «Овідіопольське РБТІ» для виїзду спеціаліста на об`єкт для виготовлення техпаспорта на будинок; 7000 грн. розходи за проведення судової експертизи, а всього стягнути

9322,38 грн.

ОСОБА_1 посилався на те, що він та ОСОБА_2 є колишніми подружжями та співвласниками спірного житлового будинку на підставі рішенні Овідіопольського районного суду Одеської обл. №509/3666/13-ц від 21.11.2014 р., за яким їм належать ідеальні долі кожному по 1/2 частині будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка передана ОСОБА_2 у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) на підставі рішення 23 сесії ХХШ скликання Таїровської селищної ради народних депутатів Овідіопольського р-ну Одеської обл. №2 від 20.03.2002 р. та виданий державний акт на землю серії І-ОД №076331.

Позивач зазначав, що з грудня 2010 р. відповідачка стала перешкоджати йому у проживанні в спірному будинку, викрала всі документи та особисті речі, не впускала в будинок, вчиняла сварки, погрожувала спричинити йому фізичні ушкодження, не впускала в будинок повноважних осіб з БТІ та фахівців в області геодезії для виготовлення технічного паспорту на будинок та проведення геодезичних робіт, будь-які переговори щодо добровільного реального розподілу будинку та вселення ігнорувала, на письмову заяву від 23.03.2018 р., де він запропонував надати можливість вселитися в будинок, отримати ключі та технічну документацію, при спілкуванні категорично заперечувала.

При розгляді справи по суті ОСОБА_1 надав заяву, в якій підтримав змінені позовні вимоги від 15.01.2019 р. у повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 при розгляді справи по суті у судові засідання не з`явилась неодноразово, належним чином була сповіщення про час розгляду справи, не сповістила суд про причини неявки до суду.

02.04.2019 р. ОСОБА_2 надала письмовий відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у позові у частині, що пов`язано з поділом земельної ділянки, зазначивши, що земля набута нею шляхом приватизації 20.02.2002 р., тому на підставі ч.1 ст.57 СК України є її особистою власністю та поділу не підлягає.

Ознайомившись з позовом, письмовим відзивом на позов та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, сторони є колишніми подружжями, які знаходились у зареєстрованному шлюбі у період з 05.07.1989 р. по 16.05.2011 р.

Позивач ОСОБА_1 , є власником 1/2 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , на підставі рішенні Овідіопольського районного суду Одеської обл. №509/3666/13-ц від 21.11.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю 3-х осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , з участю третьої особи на боці відповідачів ОСОБА_3 про визнання майна спільним сумісним майном, визнання права власності.

05.10.2015 р. право власності за позивачем було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідачка ОСОБА_2 є власником іншої ідеальної 1/2 частини спірного будинку на підставі вищезазначеного рішення суду.

Питання про виділ частини будинку та земельної ділянки судом не вирішувалося.

Житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м., складається із приміщень: 1-1 тамбур, площею 4,3 кв.м.; 1-2 кухня, площею 17,7 кв.м.; 1-3 - санвузол, площею 8 кв.м.; 1-4 коридор площею 11,7 кв.м.; 1-І гараж, площею 33,4 кв.м.; 1-5 жила, площею 11,5 кв.м.; 1-6 веранда, площею 9,8 кв.м.; 1-7 жила, площею 13,2 кв.м.; 1-8 жила, площею 11,4 кв.м.; 1-ІІ підвал, площею 2,8 кв.м.; 1-9 жила, площею 5,7 кв.м.

Спірний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка передана ОСОБА_2 у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) на підставі рішення 23 сесії ХХШ скликання Таїровської селищної ради народних депутатів Овідіопольського р-ну Одеської обл. №2 від 20.03.2002 р. та виданий державний акт на землю серії І-ОД №076331.

З 05.05.2006 р. ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав в спірному будинку як член сім`ї ОСОБА_5 .

З грудня 2010 р. відповідачка стала перешкоджати позивачу у проживанні в спірному будинку, не впускала його в будинок, вчиняла сварки, погрожувала спричинити фізичні ушкодження.

23.03.2018 р. позивач звернувся до відповідачки з письмовою заявою, де запропонував надати можливість вселитися в будинок, отримати ключі та технічну документацію, однак письмову відповідь не отримав, а при особистому спілкуванні відповідачка категорично заперечувала виконати його вимоги.

Із наданих суду доповідної від 26.03.2018 р. та листа КП «Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації» №221 від 29.03.2018 р., а також акту ФОП ОСОБА_6 від 01.10.2018 р. та фото вбачається, що ОСОБА_2 не впустила в будинок представника БТІ та фахівців в області геодезії для виготовлення технічного паспорту на будинок та проведення геодезичних робіт.

Тобто до цього часу відповідачка чинить позивачу перешкоди у користуванні та володінні власністю.

Спірний будинок у позивача є єдиним житлом, а відповідачка має, також, у власності кв. АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про приватизацію житла, яка складається із трьох кімнат.

08.10.2018 р. ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім.Скибінського С.С.» за ухвалою суду на підставі технічної документації був виготовлений висновок №122/2018 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі, за яким було запропоновано два варіанти розподілу спірного будинку. Експерт зазначав, що визначити варіанти розподілу земельної ділянки не надається можливим, т.як конфігурація меж спірної забудови не співпадає з наявною технічною документацією зі складання державного акту про право власності на спірну землю.

03.10.2018 р. листом №509/1257/17/8617/2018 суд повідомив експерта про неможливість надання геодезичної зйомки спірної земельної ділянки, т.як доступ до земельної ділянки та будинку був заблокований фізичною особою.

Виходячи з того, що запропонований експертом другий варіант розподілу спірного будинку, не передбачає втручання в несучі конструкції будинку, має найменші витрати на переобладнання, площа виділених приміщень відповідає площі ідеальним частинам, що належать сторонам по справі без виплат компенсації, суд погоджується з варіантом розподілу будинку, запропонованим в зміненому позові ОСОБА_1 , а саме:

- Для ОСОБА_1 - приміщення в літ.«А»: 1-1 тамбур площею 4,3 кв.м.; 1-2б*, площею 7,1 кв.м.; Іб*, площею 18,0 кв.м.; 1-5 житлова, площею 11,5 кв.м.; 1-6 веранда, площею 9,8 кв.м.; 1-7 житлова, площею 13,2 кв.м., а всього площею 63,9 кв.м., спірного будинку (опис приміщень для другого співвласника, який міститься на сторінки №35 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №122/2018 від 08.10.2018 р.);

- Для ОСОБА_2 - приміщення в літ.«А»: 1-2а* кухня, площею 9,8 кв.м.; 1-3 санвузол, площею 8,0 кв.м.; 1-4 коридор, площею 11,7 кв.м.; Іа*, площею 14,6 кв.м.; 1-8 житлова, площею 11,4 кв.м.; ІІ підвал, площею 2,8 кв.м.; 1-9 житлова, площею 5,7 кв.м., а всього площею 64,0 кв.м., спірного будинку (опис приміщень для першого співвласника, який міститься на сторінки №35 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №122/2018 від 08.10.2018 р.).

Суд вважає можливим розділити спірну земельну ділянку в ідеальних частинах, по 1/2 частині для кожного із сторін, т.як відповідачка у добровільному порядку не надає можливості виготовити технічну документацію на землю, перешкоджає у проведені робіт з геодезії, а первинні технічні документи, які буди виготовлені при приватизації землі не співпадають з технічними документами, виготовленими після введення в експлуатацію спірного будинку.

Суд вважає необхідним заборонити ОСОБА_2 перешкоджати позивачу у користуванні, володінні та розпорядженні його приватною власністю, зобов`язати відповідачку усунути перешкоди йому у користуванні, володінні та розпорядженні його приватною власністю шляхом вселення його в спірний будинок, а також, вселити його, т.як позивачем доведені протиправні дії відповідачки, направлені на перешкоджання у користуванні, володінні та розпорядженні його приватною власністю.

На підставі ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Як вбачається із ч.ч.1-3,5 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд . Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

На підставі ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Ч.1 ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ч.1 ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд вважає, що доводи відповідачки ОСОБА_2 , зазначені у письмову відзиву, про те, що спірна земельна ділянка не підлягає поділу, т.як набута нею шляхом приватизації 20.02.2002 р., тому на підставі ч.1 ст.57 СК України є її особистою власністю, не знайшли свого обґрунтування, є хибними та не відповідають нормам діючого законодавства.

Так, в ч.ч.1-2 ст.367 ЦК Україн и зазначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними . У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

На підставі ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Крім того, на підставі ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Як вбачається з п.182 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до положень ст.ст.81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст.ст.120 3К, 377 ЦК.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що при поділу спірного жилого будинку підлягає поділу, також, і спірна земельна ділянка.

Таким чином, представлені суду докази в своїй сукупності дають можливість суду зробити висновок про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі ч.ч.1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, судові витрати доведені письмовими доказами, а тому підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розділити між співвласниками, колишнім подружжям, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м., згідно другого варіанту розподілу житлового будинку, запропонованого висновком судової експертизи №122/2018 від 08.10.2018 р., зображеному на малюнку №3.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право приватної власності, як на окрему одиницю, на приміщення в літ.«А»: 1-1 тамбур площею 4,3 кв.м.; 1-2б*, площею 7,1 кв.м.; Іб*, площею 18,0 кв.м.; 1-5 житлова, площею 11,5 кв.м.; 1-6 веранда, площею 9,8 кв.м.; 1-7 житлова, площею 13,2 кв.м., а всього площею 63,9 кв.м., житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м. (опис приміщень для другого співвласника, який міститься на сторінки №35 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №122/2018 від 08.10.2018 р.).

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право приватної власності, як на окрему одиницю, на приміщення в літ.«А»: 1-2а* кухня, площею 9,8 кв.м.; 1-3 санвузол, площею 8,0 кв.м.; 1-4 коридор, площею 11,7 кв.м.; Іа*, площею 14,6 кв.м.; 1-8 житлова, площею 11,4 кв.м.; ІІ підвал, площею 2,8 кв.м.; 1-9 житлова, площею 5,7 кв.м., а всього площею 64,0 кв.м., житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м. (опис приміщень для першого співвласника, який міститься на сторінки №35 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №122/2018 від 08.10.2018 р.).

Припинити у ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право спільної часткової власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м.

Розділити земельну ділянку площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка надана ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території Таїровської селищної ради, с.Лиманка (колишня назва АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , колишнім подружжям, співвласниками житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в ідеальних частках по 1/2 частині за кожним співвласником.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка була надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території Таїровської селищної ради, с.Лиманка (колишня назва АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка була надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території Таїровської селищної ради, с.Лиманка (колишня назва АДРЕСА_1 .

Припинити у ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на всю земельну ділянку площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка надана ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території Таїровської селищної ради, с.Лиманка (колишня назва АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , перешкоджати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у користуванні, володінні та розпорядженні його приватною власністю приміщеннями в літ.«А»: 1-1 тамбур площею 4,3 кв.м.; 1-2б*, площею 7,1 кв.м.; Іб*, площею 18,0 кв.м.; 1-5 житлова, площею 11,5 кв.м.; 1-6 веранда, площею 9,8 кв.м.; 1-7 житлова, площею 13,2 кв.м., а всього площею 63,9 кв.м., житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м., та 1/2 частиною земельної ділянки площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території Таїровської селищної ради, с.Лиманка (колишня назва АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , усунути перешкоди ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у користуванні, володінні та розпорядженні його приватною власністю приміщеннями в літ.«А»: 1-1 тамбур площею 4,3 кв.м.; 1-2б*, площею 7,1 кв.м.; Іб*, площею 18,0 кв.м.; 1-5 житлова, площею 11,5 кв.м.; 1-6 веранда, площею 9,8 кв.м.; 1-7 житлова, площею 13,2 кв.м., а всього площею 63,9 кв.м., житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м., та 1/2 частиною земельної ділянки площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території Таїровської селищної ради, с.Лиманка (колишня назва АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в зазначені приміщення.

Вселити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в приміщення в літ.«А»: 1-1 тамбур площею 4,3 кв.м.; 1-2б*, площею 7,1 кв.м.; Іб*, площею 18,0 кв.м.; 1-5 житлова, площею 11,5 кв.м.; 1-6 веранда, площею 9,8 кв.м.; 1-7 житлова, площею 13,2 кв.м., а всього площею 63,9 кв.м., житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який має загальну площу 93,3 кв.м. та житлову площу 41,8 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,055 га, кадастровий номер :02:005:0832, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: 970 грн. судовий збір за подання позовної заяви; 320 грн. судовий збір за подання заяви про витребування доказів; 320 грн. судовий збір за подання заяви про призначення експертизи; 352,40 грн. судовий збір за подання заяви про витребування доказів; 200 грн. та 159,98 грн. - аванс, внесений в КП «Овідіопольське РБТІ» для виїзду спеціаліста на об`єкт для виготовлення техпаспорта на будинок; 7000 грн. розходи за проведення судової експертизи, а всього стягнути 9322,38 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково в строки визначені ст.354 ЦПК України до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 ч.1 Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя А.І.Бочаров