Провадження № 2/369/1808/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17.02.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Заїці О.В., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

23.09.2019 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 740 та встановлено місце проживання дитини ОСОБА_3 з її матір`ю ОСОБА_1 ..

Позивач зазначала, що вона займається здоров`ям, освітою, харчуванням, вихованням дочки ОСОБА_3 .. Регулярно відвідує з дочкою дитячий садок ТОВ НВК «Софія» (6000 грн/міс + 6000 грн. річний внесок), оплачує гуртки (англійська мова - 1080 грн., вокал - 900 грн., гімнастика - 1000 грн.), несе витрати на харчування - 4000 грн. на місяць, витрати на логопеда та лікарів.

Досягнути згоди щодо матеріального утримання дитини не виявилось можливим, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 180-184 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісяця, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 що підтверджується свідоцтвом про народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1380.

Батьком дитини є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю дитини є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 740 від 23.09.2019 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» становить 2218 грн., на дітей віком до 6 років становить 1179 грн..

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення та визнання позову відповідачем.

З врахуванням того, що відповідач не має постійного доходу, то суд дійшов висновку про доцільність стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне стягнути аліменти щомісячно з відповідача на користь позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки позивачем не надано доказів про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 6 000 грн. щомісячно на утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 191 СК України, ст. 15 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави.

Розмір аліментів, визначений в твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до вимог закону.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковальчук