Справа № 585/4168/19
Номер провадження 2/585/97/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євлах О.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безручко О.П.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 ,

до

відповідача ОСОБА_3 ,

вимоги позивача: про виключення запису про батьківство ,

інші учасники справи в судове засідання - не з`явилися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

В С Т А Н О В И В :

1. 04 листопада 2019 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся в суд з позовною заявою про виключення запису про батьківство.

2. Позовну заяву обґрунтував тим, що 30 жовтня 2009 року він одружився з відповідачем, а 13 квітня 2011 року судом було укладено рішення про розірвання шлюбу. У 2018 році відповідач змінила прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ». Під час перебування з ним у шлюбі відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку - ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстроване її народження. Батьком дитини, згідно ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, було записано його. До останнього часу він вважав, що ОСОБА_6 є його донькою. Але нещодавно з`ясувалось, що це не так. Про це він дізнався від самої відповідачки під час їх розмови. Вважає, що він не є батьком ОСОБА_6 і відповідно актовий запис про її батьківство є невірним.

3. Відповідач заперечень проти позову не висловила.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. У судове засідання позивач не з`явився, забезпечив явку свого представника.

5. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

6. Відповідач в судове засідання не з`явилася. З електронної почти від «ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4)» надійшла письмова заява про розгляд справи без ОСОБА_3 , в якій вона позовні вимоги визнає в повному обсязі (а. с. 52).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

7. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_6 , її батьками вказані сторони по справі (а. с. 8).

8. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.8.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини до державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 (а. с. 3).

9. З копії Витягу з реєстру про реєстрацію актів одруження за № 021-25/2018/2949 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_11 09 жовтня 2018 року зареєстрували шлюб (а. с. 6).

10. З копії заяви від 29.10.2019 року, написаної від імені ОСОБА_3 , вбачається, що остання засвідчує, що ОСОБА_2 не є батьком її доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 9).

ІV. Норми права.

11. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

12. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з законів, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

13. Згідно з положеннями частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

14. Положеннями частини першої статті 3 Конвенції про права дитини ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Зі змісту статті 136 Сімейного кодексу України випливає, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. Враховуючи викладене, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини у разі доведеності саме обставини відсутності кровного споріднення.

15. ЄСПЛ зазначив у справі «Йевремович против Сербии », що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).

Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також необхідність приймати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.

16. Статтями 76-80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності.

Згідно з вимогами частини першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

17. Європейський суд з прав людини у справі «Калачова проти Російської Федерації» зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

18. Статтею 8 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Якщо дитина протизаконно позбавляється частини або всіх елементів своєї індивідуальності, Держави-учасниці забезпечують їй необхідну допомогу і захист для найшвидшого відновлення її індивідуальності.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, отримання відомостей стосовно аспектів індивідуальності особи та життєво важливий інтерес, що підпадає під дію Конвенції, - право на достовірну інформацію про одну із невід`ємних складових своєї ідентичності, наприклад, особи батьків, - сприяє розвитку людини (справа «Мікуліч проти Хорватії» [Mikuliжc v. Croatiа] від 7 лютого 2002 року, № 53176/99, п.п. 54, 64).

Отже, народження дитини та, особливо, умови його появи на світ, є невід`ємною складовою частиною приватного життя дитини та, у подальшому - дорослої людини, підпадають під дію статті 8 Європейської конвенції про права людини, яка також підлягає застосуванню у цій справі.

19. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

V. Оцінка суду.

20. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази.

21. Так, лише припущення позивача ОСОБА_2 щодо відсутності кровного споріднення між ним та дитиною ОСОБА_6 , 2010 року народження, і суперечлива заява відповідача про біологічного батька дитини, не можуть бути прийняті судом до уваги в якості доказів у цій справі. Будь-яких інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_6 , 2010 року народження, суду сторонами не надано. Заява від 29.10.2019 року, написана від імені ОСОБА_3 (а. с. 9), не може бути прийнята судом, так як суперечить інтересам дитини, та суду невідомо, за яких обставин та ким саме вона написана.

22. Крім того, позивачем не доведено, що на момент реєстрації дитини він не знав, що не є її біологічним батьком, та з дня народження дитини (з 2010 року) до 2019 року, тобто протягом дев`яти років після народження дитини, позивач не заперечував своє батьківство, а оспорювати своє батьківство ОСОБА_2 став лише після розлучення з ОСОБА_3 та після реєстрації останньою шлюбу з іншою особою. Одночасно суд зауважує, що стосунки між батьками дитини, укладення одним із них іншого шлюбу, не можуть впливати на інтереси дитини, її право на індивідуальність, отримання достовірної інформації про сімейні зв`язки та своїх біологічних батьків.

23. Сторони у справі та представник позивача, який є адвокатом, будучи обізнаними про свої процесуальні права та особливість предмета доказування у цій справі, не ініціювали перед судом питання проведення судової біологічної (судової генетичної) експертизи, а обмежились лише поданням письмової заяви, де висловили свої позиції щодо предмету позову.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів на доведення відсутності кровного споріднення між ним та дитиною.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 200 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення запису про батьківство - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 11 березня 2020 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. О. Євлах