УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 р. м. Кремінна

Справа № 414/1446/18

Провадження № 2/414/382/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участю секретаря судового засіднаня Водолазської Т.Ю.,

прокурора Резнікова Д.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

потерпілої Якімової В.О.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, раніше судимий:

1) 16.12.2008 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 1 рік;

2) 24.04.2009 Рубіжанським міським судом Луганської області за ст.ст. 15, 186 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 104, 75 КК україни звільнений від відбування покарання з випробуванням 2 роки;

3) 01.12.2009 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання приєднана невідбута частина покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.04.2009 у виді 6 місяців позбавлення волі та призначене остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 30.08.2013 умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяці 19 днів;

4) 23.10.2009 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання приєднана не відбута частина покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.04.2009 у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі та призначене остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі;

5) 13.03.2014 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання приєднана невідбута частина покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 01.12.2009 у виді 6 місяців позбавлення волі та призначене остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі; звільнений 11.03.2016 по відбуттю строку;

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

16 лютого 2020 року приблизно о 13 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 район, с АДРЕСА_2 77 АДРЕСА_3 , маючи злочинний намір, спрямований на порушення недоторканості житла, через отвір між господарчою будівлею (сараєм) та літньою кухнею, незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, а саме до господарчої будівлі (сараю), яке перебуває у володінні ОСОБА_2 , чим здійснив незаконне проникнення до іншого володіння особи всупереч волі законного володільця.

Дії ОСОБА_1 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України як порушення недоторканості житла, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про відмову від обвинувачення ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та просить закрити кримінальне провадження, наслідки закриття кримінального провадження їй роз`яснені та зрозумілі, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_1 не має.

Прокурор не заперечував щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою потерпілої від приватного обвинувачення.

ОСОБА_1 не заперечував проти закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_2 від приватного обвинувачення.

Розглядаючи в порядку п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України питання про можливість закриття кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема частиною першою статті 162 КК України (порушення недоторканності житла без обтяжуючих обставин).

Потерпілою у кримінальному провадженні є ОСОБА_2 , яка звернулася з заявою про відмову від обвинувачення ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та закриття кримінального провадження. Рішення про відмову від обвинувачення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу чи погроз.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_2 від обвинувачення, яке здійснюється у формі приватного обвинувачення. Сам ОСОБА_1 підтримав заяву потерпілої.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За таких обставин суд вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України слід закрити, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_2 від обвинувачення, яке здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Долю речових доказів, а саме вилучених 16.02.2020 р. в ході огляду 5 слідів підошви взуття (шляхом фотографування із застосуванням масштабної лінійки), черевиків бойових (ЧБ), 45 розміру, 2017 року виготовлення, вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Кремінського районного суду Луганської області від 19.02.2020 р. було накладено арешт на черевики бойові (ЧБ), 45 розміру, 2017 року виготовлення, власником яких є ОСОБА_1 . Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Суд вважає за необхідне при постановленні вказаної ухвали скасувати накладений під час досудового розслідування вказаного провадження арешт на черевики бойові (ЧБ), 45 розміру, 2017 року виготовлення, власником яких є ОСОБА_1 .

Також, зважаючи на те, що за змістом ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта стягуються лише з обвинуваченого у випадку постановлення обвинувального вироку, то понесені витрати за проведення експертизи 19/113/7/3-79е від 26.02.2020 р. не підлягають стягненню з ОСОБА_1 , а їх необхідно віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити ОСОБА_1 до набрання ухвалою законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 100, 124, 370-372, 477 КПК України, суд

ухвалив:

кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України - закрити, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_2 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Кремінського районного суду Луганської області від 19.02.2020 р. арешт черевиків бойових (ЧБ), 45 розміру, 2017 року виготовлення, власником яких є ОСОБА_1 .

Речові докази: 5 слідів підошви взуття - зберігати при матеріалах кримінальної справи, черевики бойові (ЧБ), 45 розміру, 2017 року виготовлення, повернути власнику - ОСОБА_1 .

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити ОСОБА_1 до набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу через Кремінський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя М.В. Панчук