Справа № 946/9034/19
Провадження № 2/946/610/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Грубіян Л.І.

при секретарі - Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 466, мотивуючи позов тим, що з 05 грудня 2019 року вони припинили подружні відносини. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено, спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. За вказаних обставин вважає, що подальше життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з позивачкою. Майновий спір щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя буде розглядатися в іншому провадженні.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, суду пояснила, що 05 грудня 2019 року вони припинили подружні відносини та майновий спір щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя буде розглядатися в іншому провадженні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує, справу просив розглядати у його відсутності.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.12.2019 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 07.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 466, (а.с.3)

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з 05 грудня 2019 року.

Майновий спір щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя буде розглядатися в іншому проваджені.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст. 110,112 СК України, ст.ст. 12,13,81,89,263ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 26.05.2005 року, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (паспорт серії НОМЕР_3 виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області 29.08.2015 року, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) зареєстрований 07.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 466 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.І.Грубіян