Дата документу 01.12.2020 Справа № 320/4378/13-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 320/4378/13 Головуючий у 1 інстанції: Притуло Л.В.
№ 22-ц/807/2511/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Тимцясь Руслана Анатолійовича на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ

В квітні 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову зазначало, що 11.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0703/0808/88-157, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 45400 доларів США ОСОБА_2 зобов`язався повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування в сумі строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором № 0703/0808/88-157 від 11.08.2008 року, між ВАТ «Сведбанк» та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір № 0703/0808/88-157-2-1 від 11.08.2008 року, відповідно до якого відповідачка передала позивачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . Сторони оцінили предмет іпотеки в 314585,11 гривень. ОСОБА_2 неналежно виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в нього станом на 01.02.2013 року виникла заборгованість в розмірі 647330,68 гривень, яка складається з: 344754,08 гривень - заборгованість за кредитом, 163738,53 гривень - заборгованість по відсотках; 138838,07 - пеня. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ Факторингова компанія «Вектор плюс» був укладений договір факторингу. В свою чергу, 28.11.2012 року між ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір факторингу. Відповідно до вищевказаного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0703/0808/88-157 від 11.08.2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 , на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Посилаючись на зазначені обставини просило суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0703/0808/88-157 від 11.08.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 на підставі права власності, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, під час проведення виконавчих дій та стягнути з ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 гривень.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2014 року позовну заяву задоволено у повному обсязі.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі прав; власності, шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що знаходиться за адресою Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 14 (ЄДРПОУ - 35326253, р/р - НОМЕР_1 в ПАТ «АльфаБанк», МФО 300346) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0703/0808/88-157 від 11.08.2008 року, яка станом на 01.02.2013 року становить 80987,20 доларів США, що в перерахунку в національну валюту за офіційним курсом НБУ становить 647330 (шістсот сорок сім тисяч триста тридцять) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок, яка складається з:

*344754 (триста сорок чотири тисячі сімсот п`ятдесят чотири) гривні 08 (вісім) копійок - заборгованість за кредитом,

*163738 (сто шістдесят три тисячі сімсот тридцять вісім) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки - заборгованість по відсотках,

*138838 (сто тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 07 (сім) копійок -пеня.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 в особі адвоката Тимцясь Р.А. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що 11.08.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0703/0808/88-157, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 45400 доларів США, на строк з 11.08.2008 року по 11.08.2018 року, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту (а.с.26-30).

Того ж дня, 11.08.2008 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір № 0703/0808/88-157-2-1, предметом якої є квартира, загальною площею 52 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить відповідачці на підставі: 2/5 частки - на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Малихіною Т. А. 25.10.2001 року за р. № 4-143, зареєстрованого ДКП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації»-27.10.2001 року за р. № 401; 1/5 частки - на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого Бєдновою Н. В., приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області 04.03.2004 року за р. № 1400, зареєстрованого Державним комунальним підприємством «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 17.03.2004 року за р. № 4932340, в книзі № 8, номер запису 401; 2/5 частки - на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого Мозгіною О. П., приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області 02.11.2004 року за р. № 8951, зареєстрованого Комунальним підприємством «Мелітопольське бюро технічної інвентаризації, 04.11.2004 року за р. № 4932340, в книзі № 8, номер запису 401 (а.с.37-39).

Відповідно до п. 5 вищевказаного іпотечного договору вартість предмету іпотеки складає 314585,11 гривень (а.с.З7).

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ Факторингова компанія «Вектор плюс» був укладений договір факторингу.

В свою чергу, 28.11.2012 року між ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір факторингу. Відповідно до вищевказаного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0703/0808/88-157 від 11.08.2008 року, що було укладено від ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 , на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с.8-25,78-99).

Однак, в порушення норм закону та умов кредитного договору ОСОБА_2 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував та в нього виникла заборгованість, яка станом на 01.02.2013 року становить 80987,20 доларів США, що в перерахунку в національну валюту за офіційним курсом НБУ становить 647330,68 гривень, яка складається з: 43132 долара США, що в перерахунку в національну валюту за офіційним курсом НБУ становить 344754,08 гривень - заборгованість за кредитом, 20485,24 доларів США, що в перерахунку в національну валюту за офіційним курсом НБУ становить 163738,53 гривень - заборгованість по відсотках; 17369,96 доларів США, що в перерахунку в національну валюту за офіційним курсом НБУ становить 138838,07 - пеня (а.с.45-46).

04.03.2013 року позивачем було надіслано вимогу відповідачці ОСОБА_3 про повернення суми заборгованості та попереджено, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов`язання в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, позивач зі спливом цього строку має намір звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с.47-48).

Однак, відповідачкою ОСОБА_3 не було належним чином виконано зобов`язання покладене на неї іпотечним договором № 0703/0808/88-157-2-1 від 11.08.2008 року.

Вирішуючи питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції врахував законодавство, чинне у даній сфері правовідносин.

Так відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 39 Закону України «Пре іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються:

*загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

*опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги і потекод ержателя;

*заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

*спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. З 8 Закону;

*пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.01.2014 року № 15895734, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.53).

Суд першої інстанції правомірно послався на роз`яснення, викладені у п. 9 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року, за якими право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша ст.. 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК України).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Тож суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що для задоволення своїх вимог позивач мав право звернутися до суду з даним позовом.

В апеляційній скарзі апелянт посилалася на те, що позивач не має відношення до кредитного договору, позаяк не доведено перехід до нього прав вимоги, натомість жодними доказами не довела ці обставини, не зазначила про те, що обов`язки за кредитним договором виконані боржником на користь первісного кредитора тощо.

Посилання на відсутність оригіналів правових документів (кредитних договорів та договорів про відступлення права вимоги), не є переконливим доводом для скасування оскаржуваного судового рішення, позаяк апелянтом не оспорені зазначені договори.

Як кредитний договір так і договір іпотеки не визнавалися неукладеними, нечинними або недійсними.

З цих же підстав не можна вважати слушними доводи апелянта про те, що кредитор не мав ліцензійних прав працювати з іноземною валютою та інші, які ставлять під сумнів укладені договори уступки вимог.

Доводи апелянта про пропуск строку позовної давності не ґрунтуються на законі, позаяк кредитний договір укладений зі строком його дії до 11 серпня 2018 року, обов`язки позичальника за кредитним договором не виконані, що не оспорюється апелянтом.

До суду позивач звернувся в квітні 2013 року, реалізувавши своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки протягом строку дії договору, а відтак строк позовної давності не можна вважати пропущеним.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено14 грудня 2020 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков