Справа № 482/2111/19
Номер провадження 2-о/482/4/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Демінської О.І.,

секретар судового засідання - Мозгова В.В.,

за участю представника заявника адвоката Біленського А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новоодеська міська рада Новоодеського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 на момент смерті останньої, з метою прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення. В обґрунтування зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 , яка була особою похилого віку, мала поганий стан здоров`я та потребувала стороннього догляду. Після смерті матері заявник організувала та оплатила похорон. Пославшись на те, що звернувшись до нотаріальної контори, вона дізналася про неможливість оформлення спадкових прав через те, що не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців після відкриття спадщини і у неї відсутні документи, що у позасудовому порядку доводять факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 просить про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання заявник не звернулася, направивши до суду свого представника адвоката Біленського А.Г., який вимоги заяви підтримав, з підстав у ній викладених.

Представник заінтересованої особи Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, направлено до суду заяву, відповідно якій проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечують.

Вивчивши доводи заяви, допитавши в судовому засіданні за клопотанням представника заявника свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Так, свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Новоодеським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 14.12.2018 р., підтверджено факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно з даними свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 07.04.1973 р. Новоодеським районним бюро РАГС Миколаївської області, свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 , виданого 11.09.1976 р. Новоодеським райвідділом РАГСу Миколаївської області, ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки №38665 від 30.07.2019 р. виконавчого комітету Новоодеської міської ради на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , остання була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім неї за даною адресою ніхто не зареєстрований.

Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №442259, виданого 15.09.2010 р. відділом Держкомзему у Новоодеському районі Миколаївської області, підтверджено, що ОСОБА_2 за життя належала земельна ділянка площею 4,87 га, розташована в межах території Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з паспортними даними ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 16.02.1988 р.

Згідно з інформацією Новоодеської державної нотаріальної контори №1480/01-16 від 05.12.2019 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася, відомості щодо наявності заповітів відсутні.

Свідок ОСОБА_3 суду вказала, що за життя ОСОБА_2 відвідувала останню, оскільки проживала по сусідству та перебувала з померлою в гарних стосунках. Донька померлої ОСОБА_2 ОСОБА_1 проживала від померлої окремо, за іншою адресою, разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_6 , але часто навідувала матір, яка хворіла та проживала одна, та за якою тривалий час наглядала ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_4 , яка допитувалася судом в іншому судовому засіданні, після допиту ОСОБА_3 , вказала, що ОСОБА_2 вона доглядала вдень близько 2 років. Донька померлої доглядала матір вночі, на свята. З роботи ОСОБА_1 йшла до себе додому, готувала матері їжу, на ніч лишалася, а вранці йшла до себе додому. На період відпустки ОСОБА_4 заявник 2 тижні доглядала матір самостійно.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що належні та допустимі докази спільного проживання заявника та її померлої матері відсутні, оскільки з показань обох свідків встановлено, що заявник, як донька померлої, виконуючи свої обов`язки по відношенню до матері похилого віку лише навідувала її, маючи постійне місце проживання за адресою реєстрації. Сам по собі факт надання допомоги матері та періодичну ночівлю у неї вдома, про що зазначено ОСОБА_4 , не свідчить про факт їх спільного проживання, що узгоджується з поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка вказала суду на те, що заявник проживала в іншому будинку разом зі своїм чоловіком та лише регулярно навідувала матір, яка перебувала у похилому віці та мала проблеми зі здоров`ям.

Будь-які письмові докази щодо постійного проживання заявника та померлої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , як про це стверджується у заяві, відсутні.

На підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. №7, , якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У ст.3 ЗУ „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник періодично тимчасово знаходилася за місцем проживання матері, а не проживала разом із нею самостійно.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 293, 308 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Новоодеська міська рада Новоодеського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті- відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28 лютого 2020 року.

Суддя О.І. Демінська