Справа № 661/3316/19
Провадження № 2/661/51/20
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючої судді - Бойко М.Є.,
за участю секретаря судового засідання - Антоненко І.О.,
представника позивача - органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради - Краснової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в м. Нова Каховка, Херсонської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
У липні 2019 року представник органу опіки та піклування Новокаховської міської ради звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1 , а також стягнути з відповідачки на його утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь прийомної матері дитини - ОСОБА_3 , щомісячно, до досягнення неповнолітнім ОСОБА_1 повноліття.
Ухвалою суду від 08 серпня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача - органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини, ОСОБА_4 записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2014 року ОСОБА_2 була засуджена за ст.ст. 309 ч. 2, 307 ч. 2 КК України до 6 років та 6 місяців позбавлення волі та відбувала покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія №34» з 26 березня 2014 року по 15 березня 2019 року.

Оскільки малолітній ОСОБА_1 після засудження матері залишився без батьківського піклування, рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 24 червня 2014 року йому встановлено статус «дитина, позбавлена батьківського піклування».

Рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 22 липня 2014 року №239 малолітнього ОСОБА_1 влаштовано під опіку ОСОБА_6 , яка є рідною бабою хлопчика, однак, через неможливість виконувати обов`язки опікуна за станом здоров`я, її опіка рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 01 жовтня 2015 року №427 була припинена.

З 27 жовтня 2015 року малолітній ОСОБА_1 виховується в прийомній сім`ї ОСОБА_3 , до якої дитина влаштована на підставі рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 27 жовтня 2015 року №482 «Про влаштування до прийомної сім`ї на виховання та спільне проживання дитину, позбавлену батьківського піклування».

Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_2 18.09.2019 року звернулась до служби у справах дітей за консультацією щодо можливості повернення її сина на виховання, та їй було надано строк у два місяця, зокрема для влаштування на роботу та створення відповідних умов для дитини.

Крім того, у травні 2019 року, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Новокаховської міської ради ОСОБА_2 , наданий двомісячний термін щодо створення нею відповідних умов для повернення на виховання сина, було продовжено, але до теперішнього часу остання проявляє байдужість та бездіяльність з приводу повернення сина.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 злісно не виконує батьківські обов`язки, не виявляє інтересу до дитини, не забезпечує йому необхідного харчування, медичного догляду, орган опіки та піклування вважає за необхідним позбавити її батьківських прав відносно сина, а також стягнути з неї на користь прийомної матері на його утримання, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення ОСОБА_1 повноліття.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, була неодноразово належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася до суду без повідомлення причин неявки, не подала відзив, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, ухваливши заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, а також дитини, стосовно якої розглядається питання щодо позбавлення ОСОБА_2 її батьківських прав, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, допитана в якості свідка прийомна матір дитини - ОСОБА_3 показала суду, що ОСОБА_2 з березня 2019 року бачила зі своїм сином лише два рази по ініціативі ОСОБА_3 , жодної матеріальної допомоги дитині вона не надає, бажання приймати участь у вихованні дитини та інтересу до її життя остання не виявляє. З хлопцем у прийомної матері та інших членів її родини теплі стосунки, всі його люблять та бажають і надалі жити разом.

Суд, враховуючи положення ч. 2 ст. 171 СК України, вважає, що дитина, відносно якої відповідача мають намір позбавити батьківських прав, у зв`язку зі своїм віком вже усвідомлює предмет спору, може висловити свою думку та має бути вислухана при вирішенні між батьками вищевказаного спору, а тому провів судове засідання за її участю.

Малолітній ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що для нього справжньою мамою є ОСОБА_3 , до якої він дуже прив`язався, вже тривалий час проживає у її родині, всім необхідним вона його забезпечує. Він бачився зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , проте остання зацікавленості до нього не виявляє, матеріально не допомагає. На теперішній час він хоче надалі жити в прийомній сім`ї ОСОБА_3 , оскільки добре пам`ятає погані умови проживання з матір`ю.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 18 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, а/з №388, ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2014 року ОСОБА_2 засуджено до 6 років та 6 місяців позбавлення волі.

Рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 24 червня 2014 року №195 «Про встановлення статусу малолітньому ОСОБА_1 , 2007 р.н.» дитині було встановлено статус «дитина, позбавлена батьківського піклування».

Рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 22 липня 2014 року №239 малолітнього ОСОБА_1 влаштовано під опіку громадянки ОСОБА_6 (рідної баби хлопчика). На підставі рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 01 жовтня 2015 року №427 опіка над ОСОБА_1 була припинена через неможливість громадянки ОСОБА_6 , 1974 р.н., виконувати обов`язки опікуна за станом здоров`я.

Згідно рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 27 жовтня 2015 року №482 «Про влаштування до прийомної сім`ї на виховання та спільне проживання дитину, позбавлену батьківського піклування» малолітній ОСОБА_1 влаштований до прийомної сім`ї ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки про звільнення серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 15.03.2019 року звільнена з Державної установи «Кам`янська виправна колонія №34» після відбуття терміну покарання.

За заявою ОСОБА_2 , яка 18 березня 2019 року звернулася до служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради за консультацією щодо можливості повернення їй на виховання сина, останній було надано термін тривалістю два місяці для створення відповідних умов для повернення на виховання малолітнього ОСОБА_1 , строк якого згодом, знову ж таки за її заявою, було продовжено ще на місяць.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 11 липня 2019 №33/2423 року ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні свого сина, не виявляє до нього інтересу, не цікавиться його життям, не турбується про здоров`я та розвиток дитини, матеріально не допомагає. Через нездатність забезпечити повноцінний розвиток, належний рівень виховання своєму сину орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав.

До такого висновку комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган органу опіки та піклування, дійшла на підставі вивчених документів по позбавленню батьківських прав, вищезазначених факторів, як кожного окремо, так і в сукупності, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, яким передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, та розцінює дії громадянки ОСОБА_2 як ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину; піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечувати здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону батьківства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Частиною ч. 1 ст. 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в тому числі, має орган опіки та піклування.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності та відповідні норми права, суд вважає доведеним факт ухилення відповідачки ОСОБА_2 від покладених на неї обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, оскільки вона не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, після звільнення з місць позбавлення волі не виявила бажання проживати з сином разом, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, оскільки не бажає виконувати своїх батьківських обов`язків.

Крім висновку органу опіки та піклування та вже вище перелічених доказів, факт ухилення відповідачки від своїх батьківських обов`язків підтверджується також повною її бездіяльністю щодо створення відповідних умов для повернення на виховання сина.

За таких обставин, на думку суду, рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відповідатиме інтересам дитини - ОСОБА_1 , який потребує батьківського піклування та матеріального забезпечення, а, за відсутності таких, має право на встановлення щодо нього опіки у визначеному законом порядку з метою забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів.

Крім того, позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Що стосується вимоги позову про стягнення аліментів, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 3 ст.166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведенні стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проаналізувавши надані докази, враховуючи, що ОСОБА_1 знаходиться на утриманні ОСОБА_3 , а мати добровільно допомоги на його утримання не надає, зважаючи на становлений законом обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову і в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили, суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, а позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави, як за дві вимоги немайнового характеру, судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.164 СК України, суд

ухвалив :

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, уродженку м. Нова Каховка, Херсонської області батьківських прав відносно малолітньої сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нова Каховка, Херсонська область.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь прийомної матері дитини ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини, від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати набрання законної сили рішення суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити до Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса).

Роз`яснити відповідачці про її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Повний текст рішення складено 05 березня 2020 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко