Справа № 137/830/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" березня 2020 р.
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань Голота О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецька сільська рада Літинського району Вінницької області, Головного управління держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на земельну частку (пай),-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, Головного управління держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на земельну частку (пай), в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний батько ОСОБА_2 , який на час своєї смерті постійно проживав і був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
В позові зазначає, що після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП "Дружба" на території Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області право на яку мав її батько на підставі Державного акта на право колективної власності виданого на підставі рішення IV сесії 22 скликання Микулинецької сільської ради від 14 жовтня 1995 року.
Спадкоємцями за законом першої черги була його дружина, мати позивача, ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не встигла оформити, так як ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується наявністю спадкової справи №123/2008.
20 грудня 2018 року в строк передбачений ст.1270 ЦК України, вона звернулася до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. В своєму листі за №1983/02-14 від 20.12.2018 року Літинська державна нотаріальна контора зазначила, що не має підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній Сертифікат на право на земельну частку (пай). Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав та інтересів і просить визнати за нею право на земельну частку (пай), яка становить 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП "Дружба" на території Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові та просить їх задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Габрук М.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " від 08.08.1995 року №720/95 право на земельну частку (пай) мали усі члени КСП, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в цьому КСП. Враховуючи ту обставину, що батько його довірительки до виходу на пенсію працював в господарстві з 1954 р. по 1982 р., тому з моменту видачі Державного акта на право колективної власності на землю КСП" Дружба" с. Микулинці Літинського району набув право на вищевказану земельну частку (пай), тобто з 14 жовтня 1995 року. Тому за таких підстав, вважає, що покійний батько хоч і не був включений до Списку членів КСП, які мають право на земельну частку (пай) і не отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) проте він мав таке право. Крім того, зазначив, що незважаючи на відмову нотаріуса оформити спадщину після смерті матері, в тому числі і на земельну частку (пай) вона має право на спадщину, так як її мати прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, покійного батька його довірительки. Просить позов задовольнити повністю.
Представник Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області Шумський В.В. в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю, оскільки дійсно покійний ОСОБА_2 і працював у КСП "Дружба" з 1954 р. по 1982 р. і на час розпаювання був колгоспним пенсіонером, проте в Списки членів КСП включений не був, відповідно і не отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай), оскільки на момент розпаювання помер. Після його смерті, його дружина успадкувала належне йому майно. Тому за таких підстав вважає, що позивачка не має права на земельну частку (пай) в розмірі 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП "Дружба" на території Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ні покійна матір, ні покійний батько такого права не мали. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.
Представник співвідповідача Головного управління держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, надали до суду відзвив на позовну заяву, в якому справу просять проводити без участі представника і в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю з підстав наведених нижче.
Так, як вбачається з тексту позовної заяви ОСОБА_2 у списках громадян-членів КСП "Дружба", які мають право право на земельну частку (пай) не числиться.
Одночасно зазначають, як зазначає сам позивач, ОСОБА_2 було пропущено в списках до державного акта на право колективної власності на землю КСП "Дружба". Однак, при житті ним не доведено та не вжито заходів, які б давали підстави вважати, що він дійсно мав право на земельну частку (пай). Отже, фактично своє право на земельну частку (пай) не реалізував. Відповідно і позивач позбавлена права в порядку спадкування за законом як після смерті як батька, так і матері на земельну частку (пай), яка на думку позивача мала виділятися ОСОБА_2 на підставі розпаювання КСП "Дружба".
Крім того, вказують, що виділення земельної частки в натурі на місцевості здійснюється із земель колективної власності колишнього КСП "Дружба", а не із земель державної власності, де розпорядником таких земель є відповідна сільська рада, а не Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Тобто в даному випадку, Головне управління держгеокадастру у Вінницькій області є лише розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної форми власності за межами населеного пункту.
Суд всебічно та повно дослідивши обставини справи та матеріали справи, оцінивши у відповідності до вимог процесуального закону здобуті докази приходить до наступних висновків.
На підтвердження позовних вимог позивачем надані наступні докази.
Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.7) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 (а.с.9) її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до довідок Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області за №751 від 06.12.2018 року (а.с.10) та за №610 від 16.10.2018 року (а.с.11) ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею був зареєстрований та проживав син ОСОБА_4 , 1964 року народження. ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .
Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори за №1983/02-14 від 20.12.2018 року (а.с.12) ОСОБА_1 повідомлено, що видати її та іншим спадкоємцям за законом свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ, можливо при умові надання всіх необхідних документів.
Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.13) 12.12.2018 р. здійснено реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до розпорядження Літинської районної державної адімністрації №322 від 25 вересня 2000 року (а.с.14) затверджено середній розмір земельної частки (паю) членам КСП "Дружба" 2,26 в умовних кадастрових гектарах.
Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Літинської районної державної адміністрації за №01-23/670 від 08.11.2018 р. (а.с.15) у списку членів колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба" с.Микулинці, які мають право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 не числиться.
Відповідно до листа Відділу у Літинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за №0-2,28-749/108-18 від 18.12.2018 р. (а.с.16) Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Дружба" с.Микулинці Літинського району Вінницької області видано на підставі рішення 4 сесії 22 скликання Микулинецької сільської ради 14 жовтня 1995 року. Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Дружба" у відділі відсутній.
Відповідно до рішення 4 сесії 22 скликання Микулинецької сільської ради 14 жовтня 1995 року (а.с.17) передано землю у колектвину власність КСП "Дружба" с. Микулинці в розмірі 1591 га землі. Видати державний акт на право колективної власності на землю КСП "Дружба" с. Микулинці загальною площею 1591 га землі. Створити резервний фонд земель на площі 191,8 га.
Із копії трудової книжки виданої на ім`я ОСОБА_2 (а.с.18) встановлено, що останній працював в колгоспі ім. Жданова Микулинецької сільської ради Літинського району різноробочим в період з 1954 р. по 1982 р.
Із дослідженої в судовому засідання спадкової справи №123/2008 до майна померлого ОСОБА_2 (а.с.53) встановлено, що ОСОБА_3 22.02.2008 року звернулася до Літинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті покійного чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Також в ній міститься заява позивачки ОСОБА_1 (а.с.55 зв.) від 22.08.2008 р., якою остання від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 відмовляється і не претендує. Зазначає, що в суд за продовження строку для прийняття спадщини звертатись не буде.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину (а.с.58) ОСОБА_3 отримала у спадщину після смерті ОСОБА_2 грошові вклади з нарахованими процентами та усіма видами компенсацій, що зберігаються в Літинському територіально відокремленому безбалансовому відділенні Ощадбанку України.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.ст.77,81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пунктів 4, 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
За приписами ст.525, ч.2 ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року (чинним на момент відкриття спадщини до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ) часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 22 ЗК України. (в редакції від 22 червня 1993 року), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.
Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.
Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Водночас відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
Таким чином, успадковане може бути лише право, яке за життя у встановленому законом порядку набув спадкодавець.
Право, яке просить визнати за нею позивачка у порядку спадкування не набуте за життя ОСОБА_2 , а також мати позивачки не отримала земельної частки (паю) після смерті покійного чоловіка, тому відповідно позивач позбавлена права в порядку спадкування за законом після смерті матері на таку земельну частку (пай) в КСП "Дружба".
Також суд не залишає поза увагою і той факт, що з 1995 року тобто з дня смерті ОСОБА_2 і до 2018 року ні позивач ОСОБА_1 ні її покійна мати ОСОБА_3 як спадкоємці не ставили питання про право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) у КСП "Дружба".
Крім того, позивач ОСОБА_1 від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 відмовилась, надавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Суд не бере до уваги твердження позивача, що вона прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , зокрема на земельну частку (пай), оскільки відповідно до свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 отримала у спадщину після смерті ОСОБА_2 лише грошові вклади з нарахованими процентами та усіма видами компенсацій, що зберігаються в Літинському територіально відокремленому безбалансовому відділенні Ощадбанку України.
Враховуючи ту обставину що, ОСОБА_2 за життя не набув права на земельну частку (пай), тому вона не може входити до спадкового майна, яке успадкувала ОСОБА_3 після його смерті та перейти по закону до позивачки після смерті матері.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, оцінивши на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку надані докази, суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи та позивачем на наведено належних та допустимих доказів набуття спадкодавцем ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Дружба", а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з відсутністю законних на це підстав.
Керуючись ст. ст. 13, 19, 76-82, 258-265, 268,293,294 ЦПК України, ст.22 ЗК, ст.525, ч.2 ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року, постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», суд,-
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Микулинецька сільська рада Літинського району Вінницької області, Головного управління держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на земельну частку (пай), відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Желіховський В. М.