ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 березня 2020 року м. Первомайськ
Справа :484/186/20
Номер провадження : 2/484/465/20
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Козака М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ремський Є.В., до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 (далі позивачка) 22.01.2020 р. звернулась з позовом про визнання ОСОБА_2 (далі відповідач) таким, що втратив право користування належним їй на праві власності житловим будинком АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач з 24.03.2015 р. та до теперішнього часу у вищевказаному житловому будинку не проживає, через що відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України втратив право користування житловим приміщенням.
В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.09.2019 р., яке набрало законної сили 22.10.2019 р., справа № 484/1693/19, за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2020 р. № 197842830 ОСОБА_1 є власником вищезазначеного житлового будинку.
Згідно із записами в погосподарській книзі місце проживання ОСОБА_2 з 24.03.2015 р. зареєстровано за вищезазначеною адресою.
Відповідно до Акта про немешкання від 22.01.2020 р. № 10, виданого Квартальним комітетом № 43 в м. Первомайськ Миколаївської області, ОСОБА_2 з 25.03.2015 р. в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.
Таким чином, під час судового розгляду підтверджено обставини щодо права власності позивача на житлове приміщення, відсутність відповідача за зареєстрованим місцем проживання з березня 2015 року, тобто понад один рік, відсутність доказів щодо створення позивачем перешкод у користуванні житлом, участі відповідача в утриманні будинку чи виявлення ним інтересу до житла. Доказів поважності причин відсутності відповідача понад зазначений строк судом не встановлено, так само як і наявності домовленості між сторонами про інший строк збереження права на проживання у житловому будинку.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - ст.321 ЦК України. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що право власності позивача має бути захищено шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, а саме шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. За таких обставин вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 76-78, 81, 141, 264, 265, 280 ЦПК України, суд
позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ремський Є.В., до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити;
визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 ;
стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок грн. 80 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Інформація про сторін:

позивачка: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

відповідач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Суддя Т.Ю.Фортуна