Справа № 951/925/19
Справа № 2/951/138/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року смт.Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Гордіци Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 та смерті матері ОСОБА_4 право власності на 7/8 частин житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель по АДРЕСА_1 , зокрема: житловий будинок (А), побудований з цегли, загальною площею 90,0 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м., сарай (Б), побудований з каменю, загальною площею 90,3 кв.м., погріб (Е), побудований з цегли, загальною площею 18,1 кв.м..

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що ОСОБА_3 (батьку позивача) належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - колишній колгоспний двір, який складався із 2 (двох) членів. Членами колгоспного двору були: ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя останні розпорядилися своїм майном та склали заповіти, за якими все належне їм майно заповіли ОСОБА_1 .. Зазначає, що звернулася до державного нотаріуса для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що питання спадкування колгоспного двору вирішується виключно в судовому порядку. На даний час, позивач бажає оформити право власності на вказаний будинок, тому просить у судовому порядку визнати її власником на 7/8 частин житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 14.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

11.06.2020 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено закрити підготовче провадження у цій справі та призначити її до судового розгляду по суті.

Позивач чи її представник у судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду останній подав заяву про розгляд справи у їхній відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с.38).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, однакчерез канцелярію суду подала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та просить здійснювати розгляд справи у її відсутності (а.с.44).

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, який складається з двох членів, головою якого був ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.03.1988 року (а.с.11).

Як вбачається із виписки з погосподарської книги станом на 15.04.1991 року від 16.09.2019 року членами зазначеного колгоспного двору були: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.14).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то кожному із них фактично належить 1/2 частина колгоспного двору.

Як вбачається із довідки Козівського РБТІ від 20.09.2019 року №816 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 (1/2), ОСОБА_4 (3/8), ОСОБА_2 (1/8) (а.с.10).

Згідно із копій свідоцтв про смерть: серії НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області 12.01.2016 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та серії НОМЕР_2 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області 12.01.2016 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

14.04.2010 року та 31.05.2013 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розпорядилися своїм майном та склали заповіти, згідно з яких належне їм майно, яке буде належати їм на день смерті заповіли позивачу (а.с.15, 16).

На момент смерті ОСОБА_3 , згідно з довідкою виданою виконкомом Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області №567 від 16.09.2019 року, з ним проживала та була зареєстрована ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Крім цього, згідно з довідкою виданою виконкомом Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області №566 від 16.09.2019 року, на момент смерті ОСОБА_4 , з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.12).

04.04.2018 року державний нотаріус Козівської державної нотаріальної контори Гетьман І.М. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, згідно з якою повідомила ОСОБА_1 про те, що свідоцтв про право на спадщину на майно колгоспного двору видати не може, оскільки відповідно до ст.47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства і за таких обставин потрібно звертатися до суду за оформленням своїх спадкових прав (а.с.17).

Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

Крім того, ч.1 ст.392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на підставі вищевказаного, враховуючи те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітами, відмов від прийняття спадщини не заявляла, в належному порядку прийняла спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦКУкраїни, суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Сплачений позивачем судовий збір залишити за останньою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 7/8 частин житлового будинку (А), побудованого з цегли, загальною площею 90,0 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель: сараю (Б), побудованого з каменю, загальною площею 90,3 кв.м., погребу (Е), побудованого з цегли, загальною площею 18,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітами після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з врахуванням вимог п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 23.11.1996 року.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: дані відсутні; дані паспорта - відсутні.

Дата складення повного судового рішення 14.12.2020 року.

Суддя О.Б.Гриновець