Справа № 405/3566/20
Провадження № 2-о/405/29/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 ) про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису шляхом заборони ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,протягом 6-ти місяців наближатися на відстань 300 метрів до місця її (заявника) проживання, а так само місця її (заявника) доньок за адресою: АДРЕСА_1 ; перебувати в її (заявника) та її доньок місці проживання; особисто і через третіх осіб розшукувати її (заявника) та доньок, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; наближатися на відстань 50 м до місця перебування чи навчання доньок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В свою чергу, при вирішенні питання про відкриття окремого провадження за зазначеною вище заявою, при вивченні заяви та доданих до неї документів встановлено, що дана заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені Розділом IV ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1, ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч.1 ст.26 зазначеного Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України (ч.8 ст.26 Закону).

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису регламентовано Главою 13 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; 4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Поряд з цим, з заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що остання подана заявником ОСОБА_1 як особою, яка постраждала від домашнього насильства, при цьому, в заяві також зазначено, що остання подана в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в інтересах Доньки 2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим, заявнику ОСОБА_1 , у разі, якщо заява подається нею також як особою, зазначеною у п.3 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, - необхідно зазначити в заяві про видачу обмежувального припису процесуальне становище особи, як подає заяву, із зазначенням її імені (прізвища, імені та по батькові), місця проживання чи перебування, поштового індексу, відомих номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти, а також ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) дитини, в інтересах якої подається заява, місце її проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, якщо такі відомі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Статтею 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису.

Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

В свою чергу, як вбачається з поданої заяви про видачу обмежувального припису, в якості заінтересованих осіб, заявник зазначає: ОСОБА_4 та управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

З огляду на викладене вище заявнику ОСОБА_1 в заяві про видачу обмежувального припису слід зазначити заінтересованих осіб, що є необхідним у даній категорії справ, виключивши з заяви третю особу без самостійних вимог на предмет спору.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Як зазначалося вище, відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

В обґрунтування заяви про видачу обмежувального припису заявником ОСОБА_1 , зокрема, зазначено, що з приводу протиправних дій ОСОБА_4 вона неодноразово зверталася до відділу поліції щодо нанесення останнім тілесних ушкоджень їй та її Донькам, застосуванням до них психологічного впливу та залякування, що підтверджується копіями заяв, поряд з цим, судом відзначається, що зазначені заяви подані в період з 29.05.2015 року по 25.01.2018 року в рамках проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000396 від 04.02.2015 року, за фактом заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, поряд з цим, заявником не надано доказів відповідних звернень заявника до правоохоронних органів, поданих не в межах кримінального провадження, з приводу застосування заінтересованою особою ОСОБА_4 до заявника та її Доньок домашнього насильства, а так само, не надаючи, при цьому, на підтвердження зазначених обставин, рішень, які мали б бути винесені по матеріалам перевірок за її (заявника) зверненнями до правоохоронних органів відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а саме: вчинення домашнього насильства.

Тим самим, як вбачається зі змісту зазначеної вище заяви, остання подана без додержання вимог, викладених у ч.5 ст.177 ЦПК України, згідно з якими позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого відповідно до ч.2 ст.350-4 ЦПК України заявником до заяви може бути додано клопотання про їх (доказів) витребування.

Окремо судом відзначається, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух, у зв`язку з чим залишення заяви про видачу обмежувального припису без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність заяви вимогам щодо її змісту, тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи, що дана заява подана без додержання вимог ст. 350-4 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали, при цьому, усунення недоліків передбачає подання заявником заяви в новій редакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.294, 350-2 - 350-4, ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 ) про видачу обмежувального припису,- залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення заявнику ухвали.

Запропонувати заявнику ОСОБА_1 в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки заяви про видачу обмежувального припису, а саме:

зазначити заінтересовану (них) особу (осіб) та її (їх) місцезнаходження (місцеперебування);

у разі, якщо заява подається заявником ОСОБА_1 також як особою, зазначеною у п.3 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, зазначити в заяві про видачу обмежувального припису процесуальне становище особи, яка подає заяву, із зазначенням її імені (прізвища, імені та по батькові), місця проживання чи перебування, поштового індексу, відомих номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти, а також ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) дитини, в інтересах якої подається заява, місце її проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, якщо такі відомі;

зазначити та надати докази, які підтверджують обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису;

у разі неможливості надання доказів, що підтверджують обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, подати до заяви про видачу обмежувального припису клопотання про їх витребування.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що виправлення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків передбачає подання нею заяви в новій редакції.

У разі невиконання указаних вимог заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова