Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1524/19

25 лютого 2020 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю: секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання - в розмір 1500 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 трьохрічного віку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем не розірвано, однак вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Народжений у шлюбі син є неповнолітнім, проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач в добровільному порядку кошти на дитину не надає. Вважає, що він, як батько неповнолітнього сина, зобов`язаний надавати йому матеріальну допомогу. Крім того, ставить питання про стягнення аліментів на її утримання, оскільки в даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому ніде не працює, а відповідач має стабільний заробіток і може надавати кошти на її утримання.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги уточнила та просила про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а на своє утримання - в розмір 500 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 трьохрічного віку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, уточнені вимоги позову визнав, не заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі, який просить позивачка.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Стаття 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є неповнолітнім, проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання неповнолітньої дитини позивачка та відповідач не вирішили.

У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідач є особою працездатного віку й, на думку суду, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки.

Суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач погодився на стягнення аліментів у запропонованому позивачкою розмірі, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено.

На підставі наведеного, ст.ст. 84, 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.206, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 26.12.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 840,80 грн. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Головуючий Л.М. Битківський