Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6364/18
Номер провадження2/711/42/20
РІШЕННЯ
4 лютого 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Демчика Р.В.
при секретарі Бузун Л.В.,
за участі позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача Оберемка І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест-Черкаси», Товариства з обмеженою відповідальністю «Базис-Черкаси» про усунення перешкод в користуванні спільною частковою власністю,-
Також позивач вказує, що з новим співвласником ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» виникають конфлікти щодо порядку користування салоном-магазином. Відповідачем на вхідних дверях було змінено замки. Крім того, службові особи даного товариства та його працівники чинять фізичний спротив будь-яким діям позивача, спрямованим на можливість ввійти в приміщення та використовувати його за призначенням. Позивачу таким чином, було здійснено перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням.
У зв`язку із викладеним вище, керуючись ст.ст. 356, 357, 358, 391 ЦК України, позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою.
Ухвалою суду від 3 серпня 2018 року було відкрито за провадження у справі правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання.
20 серпня 2018 року від представника відповідача ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» надійшов відзив на позов. З даного відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки він не є власником частини нежитлових приміщень про які йде мова в позовній заяві. Вказані нежитлові приміщення були відчужені відповідачем ТОВ «БАЗИС-ЧЕРКАСИ» за договором дарування нерухомого майна від 4 липня 2018 року
У зв`язку із зазначеним, 5 вересня 2018 року позивачем було подано заяву про залучення співвідповідача та збільшення позовних вимог за позовом про усунення перешкод в користуванні спільною частковою власністю. В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що вона, відповідно до свідоцтва про право власності, САА 611961 від 27 вересня 2004 року, що видане виконавчим комітетом Черкаської міської ради є співвласником нежилих приміщень салону-магазину розташованих за адресою: АДРЕСА_2 ) загальною площею 432,5м.кв.
Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року клопотання позивача задоволено, залучено в якості співвідповідача ТОВ «Базис-Черкаси».
2 жовтня 2018 року від співвідповідача ТОВ «Базис-Черкаси», в особі заступника директора з правових питань Оберемка І.І., на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про усунення перешкод в користуванні спільною частковою власністю. Так, у відзиві зазначено, що сторона відповідача не визнає тієї обставини, що нежитлове приміщення салону-магазину розташованого по АДРЕСА_1 є спільною частковою власністю сторін. Вказує, що з Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 6 листопада 2017року вбачається, що у позивача в приватній власності знаходиться нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Позивач і відповідач - ТОВ «Базис-Черкаси» володіють конкретно визначеними нежитловими приміщеннями. Позивач не надав доказів про наявність у нього права спільної часткової власності на вищеназване нерухоме майно. Також вказують, що позивач не навів переконливих аргументів щодо порушення відповідачем його права власності та створенні перешкод для користування своїм майном. З огляду на викладені обставини просили позивачу у задоволенні позовних вимог відмовити.
13 листопада 2018 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача. З даної відповіді вбачається, що позивач неодноразово зверталася до відповідачів із претензіями-пропозиціями щодо позасудового врегулювання питання про спільне володіння зазначеним нежитловим приміщенням, утому числі шляхом укладення договору про встановлення порядку користування нежитловим приміщенням. Проте зі сторони відповідача ТОВ «Базис-Черкаси» було допущено свідоме ігнорування її звернень, оскільки жодної відповіді на її претензії не надійшло. Позивач вказує, що зазначене свідчить про те, що ТОВ «Базис-Черкаси» чинить планомірний тиск на неї як на співвласника спірного приміщення та вчиняє заходи, спрямовані на позбавлення її права власності на її частку приміщення. Також позивач вказує, що спірне приміщення набуло статусу спільної часткової власності з моменту внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Великою О.В. від 17 липня 2015 року №22940732 за ТОВ «Ост Інвест» на 39/50 частин нежитлового приміщення (спірного салону-магазину). Таким чином, посилання відповідача ТОВ «Базис-Черкаси» нате, що спірне приміщення не є об`єктом спільної часткової власності є неправомірними та такими, що суперечать нормам матеріального права.
Від представника відповідача ТОВ «Базис-Черкаси» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду від 14 листопада 2018 року Постановою апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2019 року, ухвалу суду від 14 листопада 2018 року залишено без змін.
20 вересня 2019 року від відповідача ТОВ «Базис-Черкаси» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду від 20 лютого 2019 року. Постановою апеляційного суду Черкаської області від 08 квітня 2019 року ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2019 року залишено без змін.
Ухвалою суду від 29 травня 2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено в судове засідання з викликом сторін задля розгляду позовних вимог по суті.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В обґрунтування своїх вимог посилалася на обставини викладені в позовній заяві.
В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» Оберемок І.І. в заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач не є співвласником спірного нежитлового приміщення і жодним чином не чинить позивачу перешкод в користуванні ним.
Представник відповідача ТОВ «Базис-Черкаси» в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29-30).
Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Хірвісаарі проти Фінляндії»)).
Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Гірвісаарі проти Фінляндії») від 27 вересня 2001 року). Залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням загальної вимоги про справедливість розгляду.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 3 ЦПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, САА 611961, 27.09.2004, що видане виконавчим комітетом Черкаської міської ради позивач ОСОБА_1 є співвласником нежилих приміщень салону-магазину розташованих за адресою: АДРЕСА_2 ) загальною площею 432,5м.кв..
17 липня 2015 року КП «ЧОБТІ» було виконано «Розрахунок часток співвласників нежилих приміщень розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно вказаного розрахунку, КБ «ЧОБТІ» визначило, що ТОВ «ОСТ-Інвест» належить право на 39/50 частини нежитлового приміщення загальною площею 421,3кв.м., що розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , у свою чергу, як другому співвласнику, - належить право на 11/50 частини цього приміщення (при цьому до загальної площі не було включено 7,9 м.кв. під самочинно збудованим приміщенням, за рахунок чого загальна площа була зменшена).
17 липня 2015 року ТОВ «ОСТ Інвест» на підставі, зокрема, вказаного розрахунку, у Реєстраційній службі Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, отримало Свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер: 40800921 від 17.07.2015р. з подальшою реєстрацією права власності на його підставі.
З даного свідоцтва вбачається, що об`єктом нерухомого майна - є нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 а загальною площею 421,3кв.м. форма власності «приватна», вид спільної власності «спільна часткова» розмір частки у праві спільної часткової власності ТОВ «ОСТ Інвест» складає 39/50.
Окремо слід звернути увагу, що інших даних щодо визначення конкретних приміщень в складі спільної часткової власності у вказаному Свідоцтві зазначено не було.
В подальшому, рішенням Державного реєстратора Великої О.В. від 17 липня 2015 року №22940732, проведено державну реєстрацію за ТОВ «ОСТ Інвест» 39/50 частини нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначене, в тому числі, підтверджується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
На підставі договору дарування, серія та номер: 1808, виданий 4 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» передало, а ТОВ «Базис Черкаси» прийняло у дар 39/50 частин спірного нежитлового приміщення.
Засновниками ТОВ «Ост-Інвест», ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» та ТОВ «Базис-Черкаси» є одні й ті ж фізичні особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
Керівником (директором) і ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» та ТОВ «Базис-Черкаси» є ОСОБА_4 .
Заперечуючи проти позову відповідач ТОВ «Базис-Черкаси» посилався на те, що позивач та відповідач - ТОВ «Базис-Черкаси», володіють конкретно визначеними нежитловими приміщеннями, що вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Як вбачається з постанови Черкаського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №711/2752/17 за позовом ОСОБА_1 до КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», ТОВ «Ост-Інвест», ТОВ «Ост-Інвест Черкаси», Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відділу державної реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_12 Олени Володимирівни, державного реєстратора відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білозірської сільської ради Яжемчук Олени Анатоліївни про визнання незаконним та скасування розрахунку часток співвласників, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, визначення ідеальних часток та встановлення порядку користування об`єктом нерухомого майна, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 колегією суддів було встановлено наступне.
За ТОВ «Ост-Інвест» було зареєстровано на праві власності, як спільна часткова власність, лише ідеальна частка 39/50 приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, без зазначення конкретних приміщень складових даного об`єкту спільної часткової власності, в тому числі даних про порядок користування приміщеннями, з яких складається об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . Вище вказане підтверджується наданим Державним реєстратором Великою О.В. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17липня 2015 року, індексний номер 40801374. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що заперечення зі сторони відповідача «Ост-Інвест-Черкаси», що це приміщення не є об`єктом спільної часткової власності - є безпідставним, таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та правовстановлюючим документам на вказане майно.
Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, судом встановлено, що спірне нежитлове приміщення є об`єктом спільної часткової власності.
Підставою звернення позивача до суду з вказаним позовом є те, що, як вказує позивач, співвласниками спірного нежитлового приміщення їй чиняться перешкоди у користуванні вказаним нежитловим приміщенням, у зв`язку із чим, вона була вимушена звертатися до правоохоронних органів. Також позивач вказує, що нею було скеровано відповідачам претензію-пропозицію про врегулювання питань порядку користування спільним приміщенням. Проте, отримавши цю пропозицію, позитивної відповіді Відповідачі на неї не надали, що свідчило про небажання ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» та ТОВ «Базис-Черкаси» вирішити спірні питання у позасудовому порядку.
Так, факти порушення прав позивача, як співвласника зі сторони відповідачів ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» та ТОВ «Базис-Черкаси», як пов`язаних осіб, а також небажання Відповідачів вирішити даний спір в позасудовому порядку, підтверджується зокрема:
- даними протоколу засідання Правління Громадської організації «Аврора-4» від 30 грудня 2017 року (копії додані до первісної позовної заяви, а відповідні примірники оригіналів даних документів знаходяться у позивача , відповідача та ГО «Аврора-4»
Крім того, зазначені обставини були встановлені судом під час допиту свідків.
Так, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що він є ТОВ «Базис-Черкаси» з часу створення і був керівником ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» з листопада 2016 по 2017 рік. Також він був керівником ТОВ «Ості-Інвест». Місцем реєстрації ТОВ «Базис-Черкаси» є вул. Припортова, 22а в м. Черкаси. Також вказав, що не вважає, що зазначене нежитлове приміщення є спільною частковою власністю, оскільки згідно правовстановлюючих документів, позивач володіє чітко визначеними приміщеннями. Ключі від приміщення у позивача є, оскільки в неї їх ніхто не забирав. Вільний доступ у позивача до вказаних нежитлових приміщень є, також до приміщень які перебувають у спільному користуванні. Вона має доступ проходити через їхнє приміщення. Проте, в приміщеннях, які належать ТОВ «Базис-Черкаси» проводяться дії виробничого характеру, і він як керівник несе кримінальну відповідальність за безпеку працівників, тому позивачу обмежено доступ до них. Оскільки по законодавству заборонено знаходитись там стороннім особам. Порядок користування нежитловими приміщеннями сторонами не визначався. Були випадки коли викликалися працівники поліції, щодо спору з порядку користування приміщеннями. Оскільки сторонні особи заходили в приміщення ТОВ «Базис-Черкаси» та намагалися перевіряти їх пожежну безпеку. Вдруге, представник позивача зайшов в приміщення загального користування, почав гупати в двері, і вони були вимушені викликати працівників поліції. Також вказав, що частину приміщень, що належить ТОВ «Базис-Черкаси» вони здають в оренду державній охороні. Приміщеннями, що належить позивачу вони не користуються. Вони не можуть надати доступ до своїх приміщень позивачу, оскільки це порушує організацію їх виробництва. З пропозицією позивача щодо порядку користування нежитловими приміщеннями вони не згідні. Крім того, вказав, що він не має приймати рішення щодо порядку користування приміщенням. В них немає коридорів, в них відбувається процес пакування. Ключі в позивача він не забирав, якщо вона хоче отримати ключі, нехай звернеться до керівництва і їй буде надані вони. Підставами з яких вони не можуть допустити позивача до користування нею своїми приміщеннями є те, що це порушуватиме їх право власності на їх приміщення і те, що це порушуватиме процес виробництва який здійснюється в приміщеннях які належить ТОВ «Базис-Черкаси» згідно свідоцтва про реєстрацію права власності. Вони не заперечують, що вона є власником конкретних приміщень. Також зазначив, що якщо позивач бажає потрапити до приміщень які належать їй, їй необхідно пройти приміщення загального користування, а також приміщення, яке належить ТОВ «Базис-Черкаси».
Свідок ОСОБА_5 в судовому засідання пояснив, що позивач (його мати) надала йому доручення на користування належними їй нежитловими приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проте він не зміг ними користуватися, оскільки доступ до зазначених нежитлових приміщень не надають представники ТОВ «Базис-Черкаси». Він неодноразово намагався потрапити в ці приміщення, проте виникали конфлікти зі співвласниками. Він надавав документи на право власності на вказані приміщення, проте результату це не дало. У зв`язку із цим викликалися працівники поліції. Проте в поліції рекомендували з даного приводу звертатися до суду. Зазначає, що до приміщень його не впустили навіть в присутності працівників поліції. Вдруге намагався прийти до приміщень із покупцем, проте його знову не пустили. Вказав, що до приміщень його матері є тільки один вхід через приміщення, які належать ТОВ «Базис-Черкаси». Перешкоди були у вигляді зачинених дверей, від яких немає ключів. Він не зміг піднятися на другий поверх.
Зазначене також було підтверджене показами свідка ОСОБА_6 , який зазначив, що він перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_5 , а тому він був свідком того, коли ОСОБА_5 намагався потрапити в нежитлові приміщення, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Він надавав співвласникам всі документи (на право власності та доручення). Вони відмовили йому у доступі до вказаних приміщень та викликали працівників поліції. Він чув, що за цим дорученням ОСОБА_5 не має права потрапити в приміщення. Вони потрапили на перший поверх біля сходинок. На другий поверх вони спочатку потрапили, потім ОСОБА_5 поспілкувалася з робітником, але потім їм заборонили туди пройти. В коридорі було дві двері. З права було зачинено, а в коридорі був працівник. Потім вони чекали внизу поки прийде керівництво. В подальшому була викликана охорона, а потім працівники поліції. ОСОБА_5 попросив його бути свідком, він не конкретизував з якою метою.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 391 ЦК України.
Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У разі порушення своїх прав власник згідно зі статтею 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (вказана правова позиція викладена у Постанові по справі № 6-1500цс15 Верховний Суд України).
Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.
При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно.
Таким чином, враховуючи, що зі сторони відповідачів ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» та ТОВ «Базис-Черкаси» допускаються факти позбавлення позивача права використовувати спірне нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ) загальною площею 432,5м.кв., чиняться позивачу перешкоди у фізичному доступі до спільного приміщення, - то ця обставина відповідно до норм статей 386,391 ЦК України, є підставою для усунення порушень прав позивач, як співвласника, та наявних перешкод у здійсненні нею її права користування спільним майном.
Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з ст.81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З огляду на викладене вище, враховуючи обставини встановлені під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що з метою захисту прав позивача як співвласника зазначеного нерухомого майна, належить зобов`язати ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» та ТОВ «Базис-Черкаси» не чинити перешкод у користуванні позивачу приміщенням салону-магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_1 22 АДРЕСА_1 22а) загальною площею 432,5м.кв. в цілому і внутрішніми його приміщеннями, що позначені на «Поетажному плані» під №3, №4, №5, №6, коридором № НОМЕР_1 , тамбуром № І, сходами № II, сходами №ІІІ та сходами №IV, зокрема, забезпечивши ОСОБА_1 безперешкодне користування ними в будь-який день року та будь-який час доби на власний розсуд.
Суд не знаходить підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання ТОВ «Ост-Інвест-Черкаси» та ТОВ «Базис-Черкаси» не чинити перешкод у користуванні належним їй майном, іншим, визначеним нею особам, оскільки позивачем не доведено, що такі перешкоди вчиняються. Крім того, згідно ЦК України, законом передбачено лише захист прав власника майна. а не будь-яких інших осіб.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з ТОВ «Базис-Черкаси» на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 18, 141, 258, 263, 273 ЦПК України, суд -
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест-Черкаси» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Базис-Черкаси» не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_1 її власністю нежитловими приміщеннями, що розташовані за адресою АДРЕСА_6 ) в цілому і внутрішніми приміщеннями (позначені на «Поетажному плані» №3, АДРЕСА_3 НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 НОМЕР_4 ,№6, коридором № НОМЕР_1 , тамбуром №І, сходами №ІІ, сходами №ІІІ та сходами №ІV), зокрема забезпечивши ОСОБА_1 безперешкодне користування визначеними приміщеннями в будь-який день року та будь-який час доби на власний розсуд.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2020 року.

Головуючий: Р. В. Демчик