РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2020 рокуСправа №451/321/20
Провадження № 2/451/550/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Харків М.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/321/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

4 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Радехівський районний суд Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , просить визнати право власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Радехів померла мати позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Бабичі Радехівського району Львівської області помер ОСОБА_4 батько Позивача ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 17.10.2017 року. За життя, зокрема 08 травня 1997 року ОСОБА_4 склав заповіт, що посвідчений державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі за №937,97, відповідно до якого спадкодавцем зроблено розпорядження та на випадок своєї смерті майнові права житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , він заповів своєму сину ОСОБА_1 . Після звернення позивача до Радехівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було відкрито спадкову справу №28/2018 (копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51253538, проте Постановою від 31.10.2020 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій із-за відсутності належних правовстановлюючих документів на спадкову масу, оскільки право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 спадкодавцем не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Позивач наголошує, що вступив у встановленому законом порядку в управління спадковим майном, проте через відсутність правовстановлюючих документів не може реалізувати свої майнові права як спадкоємця у позасудовому порядку. Просить суд визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , код РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в підготовче судове засіданні не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить його задовольнити (а.с.41).

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.42).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася відповідач.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 19 вересня 1966 року (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.8-8 зворо).

ОСОБА_2 є сином спадкоємця ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 ,повторно виданого 10 вересня 1998 р. (а.с.9).

ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 жовтня 2017 року (а.с.10).

ОСОБА_4 був одружений з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 18.04.1985 р. (а.с.12).

За життя 08 травня 1997 року, спадкодавець ОСОБА_4 склав заповіт на користь ОСОБА_1 , яким заповів житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , заповіт зареєстровано в реєстрі за №937/97 (а.с.13).

ОСОБА_4 звернувся до Радехівської державної нотаріальної контори 16.03.2018 року із заявою про прийняття спадщини, проте Постановою від 31 січня 2020 року №41/02-14 йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.15).

Відповідно до Довідки «Червоноградського МБТІ» від 16.12.2019 року №7671, вбачається, що право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 не реєструвалося (а.с.17).

Як видно з Довідки №228 від 12.02.2020 р. про склад сім`ї на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 , в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно записів будинкової книги (а.с.18).

Згідно даних будинкової книги за адресою АДРЕСА_1 , у житловому будинку на час смерті був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , з 12.02.1999 року, позивач ОСОБА_1 , знятий з реєстрації 11.11.2019 року (а.с.19-24).

Відповідно до Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськи будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , площа будинковолодіння складає 63,5 м.кв., та складається із житлового будинку 1974 року будівництва, сараю, вбиральні, огорожі, воріт, колодязя (а.с.25-30)

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Із досліджених в судовому засіданні доказів, пояснень позивача наданих в судовому засіданні на підтвердження своїх позовних вимог, судом встановлено, що ОСОБА_1 на час смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується також доказами, які надійшли разом із позовною заявою, отже, в силу дії ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після його смерті.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,206, 258-259,263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , код РНОКПП НОМЕР_2 , жителем АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , код РНОКПП НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , код РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.