Справа № 449/824/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" лютого 2020 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

судді: Борняк Р.О.,

за участю секретаря судових засідань: Баран П.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом представника АТ «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №223-028-850-2-18-Г від 28.12.2018 р., в розмірі 46468,18 грн. (сорок шість тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 18 коп.).

Позов мотивує тим, що між Позивачем та Відповідачем 28.12.2018 р., було укладено Кредитний договір №223-028-850-2-18-Г, згідно з яким Відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 28026,91 гривень, на строк з 28.12.2018 року до 27.12.2021 року включно, зі сплатою 15,00 процентів річних.

Позивач перед Відповідачем свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином, надавши останньому кредитні кошти на строк з 28.12.2018 року до 27.12.2021 року включно, в розмірі 28026,91 (двадцять вісім тисяч двадцять шість) гривень 91 копійка, що підтверджується особистим підписом Відповідача в заяві на видачу готівки від 28.12.2018 року.

Водночас, Відповідачем свої зобов`язання перед Позивачем за Кредитним договором виконуються неналежним чином, а саме не здійснюється сплата кредиту, в зв`язку з чим, станом на 05.06.2019 року, утворилась заборгованість, в розмірі 46468,18 грн. (сорок шість тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 18 коп.)що складається з залишкової суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту) 28026,91 грн., залишку нарахованих та несплачених процентів 1414,91 грн., залишку нарахованої та несплаченої комісії 4414,25 грн., штрафу за кредитним договором - 12 612,11грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву, згідно з якою зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ «Мегабанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дати судових засідань був повідомлений належним чином, оскільки на адресу останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача, судом направлялися судові повістки про виклик до суду, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України». Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання так і не з`явився, тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ч.3 ЦК України).

Судом встановлено, що 28 грудня 2018 року, між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір №223-028-850-2-18-Г, згідно з яким Відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 28026,91 гривень, на строк з 28.12.2018 року до 27.12.2021 року включно, зі сплатою 15,00 процентів річних.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного Кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказані вище договори породили певні права та зобов`язання сторін.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 612 ЦК України зазначає - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит у термін до 16.00 год., 27.12.2021 року.

Відповідно до п.4.1 кредитного договору - повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором. Ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати позичальником та направляються на погашення суми кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії цього договору за умови виконання зобов`язання позичальником заборгованість його повністю погашається.

Відповідно до п.4.3 кредитного договору - нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором.

Згідно з п. 6.2. кредитного договору №223-028-850-2-18-Г від 28.12.2018 р., за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди позичальник повинен сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми.

Відповідно до п.6.3 кредитного договору - у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту.

Слід зазначити, що 05.06.2019 року, на адресу відповідача скеровувалась Вимога щодо погашення заборгованості за кредитним договором №223-028-850-2-18-Г від 28.12.2018 р., однак така була проігнорована відповідачем.

Взятих на себе зобов`язань відповідач повністю не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 46468,18 грн. (сорок шість тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 18 коп.)що складається з залишкової суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту) 28026,91 грн., залишку нарахованих та несплачених процентів 1414,91 грн., залишку нарахованої та несплаченої комісії 4414,25 грн., штрафу за кредитним договором - 12 612,11грн.

Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ по справі, оскільки будь-яких доказів на спростування такого відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним.

Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору №б/н від 30.09.2017 р., що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов`язань.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судові витрати по справі, що складають 1921 гривню судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 від 24.10.2013 р., зареєстрованого за адресою: с.Костенів Перемишлянського району Львівської області на користь АТ «Мегабанк», , МФО 351629, що знаходиться за адресою: вул. Алчевських, 30 м.Харків, 61002, заборгованість за кредитним договором у розмірі 46468,18 грн. (сорок шість тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 18 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк»понесені судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р. О. Борняк