Справа № 761/4269/20
Провадження № 6/761/333/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

при секретарі Ганущака А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корецької Ірини Павлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

В лютому 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корецької Ірини Павлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 лише до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №369/5192/15-ц виданий 03.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 30.10.2014 року у розмірі основного боргу у сумі -390 150, 00 грн., 3 % річних за період з 31.12.2014 року по 15.05.2015 року у розмірі - 3449 гривень 13 коп.; в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі - 3000 грн. та судовий збір в сумі - 4179 грн. 59 коп., а всього в розмірі - 400 778 грн. 72 копійок.

В обґрунтування подання зазначено, що на приватного виконавця Корецької І.П знаходиться виконавче провадження 59850914 з виконання виконавчий лист № 369/5192/15-ц виданий 03.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 30.10.2014 року у розмірі у розмірі основного боргу в сумі - 390 150,00 грн.; 3% річних за період з 31.12.2014 року по 15.05.2015 року у розмірі - 3449 гривень 13 коп.; в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі - 3000 грн. та судовий збір в сумі - 4179 грн. 59 коп., а всього в розмірі - 400 778 грн. 72 копійок.

Крім того, в клопотанні зазначено, що 20.08.2019 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця, постанову про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника та направлено боржникові рекомендованим листом із зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення встановлено, постанова про відкриття виконавчого провадження, про стягнення основної винагороди приватного виконавця, про арешт коштів та про арешт майна була вручена особисто 26.09.2019.

Зазначає, що за для перевірки майнового стану боржника були здійснені неодноразові виїзди за адресою боржника, однак двері ніхто не відчинив, про що були складені відповідні акти у присутності понятих. На поштову адресу ОСОБА_1 було неодноразово направлено рекомендованими листами виклики з вимогою з`явитись до офісу Приватного виконавця з декларацією про майновий стан, достовірними відомостями про майно та кошти у гривнях та іноземних валютах та поясненням боржника. Але ніякої реакції на виклики не було.

Вказує також, що згідно даних ДФС України у боржника немає відкритих рахунків.

Крім того, приватним виконавцем було направлено постанови про арешт коштів в банки України (про що є підтвердження чеками «Укрпошти»), але відповіді були, що боржник не обслуговується у них. Є підстави вважати, що боржник користується банківськими послугами( картками/рахунками), які оформлені на інших осіб. На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 21.10.2019 повідомлено про те, що, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 03.10.2017 (з дати видачі виконавчого листа) неодноразово перетинав кордон України.

Аргументує подання також, тим, що боржник є керівником та засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбудмайстер», , та очевидно отримує дохід.

Проте, у наданий приватним виконавцем строк для самостійного виконання судового рішення заборгованість погашена не була через ухилення боржника від його виконання.

У зв`язку з зазначеним, приватний виконавець просить подання задовольнити.

Відповідно до положень ч.4 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Враховуючи вказані положення закону, сторони виконавчого провадження у судове засідання не викликались. Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, проте подано до суду заяву Вх. № 14607 про розгляд подання за його відсутності в якій також просить подання задовольнити.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, відповідно до частин 1, 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів має визначатися судом і відноситься до його дискреційних повноважень.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Київ - Корецької Ірини Павлівни перебуває виконавче провадження № 59850914 з виконання виконавчий лист № 369/5192/15-ц виданий 03.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 30.10.2014 року у розмірі у розмірі основного боргу в сумі - 390 150,00 грн.; 3% річних за період з 31.12.2014 року по 15.05.2015 року у розмірі - 3449 гривень 13 коп.; в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі - 3000 грн. та судовий збір в сумі - 4179 грн. 59 коп., а всього в розмірі - 400 778 грн. 72 копійок.

Звертаючись до суду з поданням, приватний виконавець посилається на ряд обставин на підтвердження саме ухилення боржника від виконання рішення суду та те, що у наданий приватним виконавцем строк для самостійного виконання судового рішення заборгованість погашена не була.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відтак, аналіз зазначених норм законів, дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Проте, належного та допустимого доказу, який би надавав підстави вважати, що боржник ухиляється, чи має намір ухилитись від виконання судового рішення, у тому числі і шляхом залишення території України, державний виконавець до суду не надав, відсутнє належне обґрунтування таких обставин і в поданні, оскільки наведені дані виїзду боржника за межі країни та повернення в країну, - такими не являються.

Також, слід зазначити, що відповідно до правової позиції, викладеної у листі Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» п.5 передбачено, що про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Як вбачається з матеріалів вказаного подання та долучених до нього документів, підтвердження про повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відсутнє.

Також, в матеріалах подання міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 (а.с.8), натомість суд вважає, що воно не підтверджує факту отримання боржником саме постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення основної винагороди приватного виконавця та про арешт коштів й майна, як це зазначає ініціатор подання, оскільки відсутній опис даного поштового відправлення.

Крім того, до клопотання не додано доказів, які б давали підстави вважати, що виконавцем вчинені всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боржником суми боргу, а тому висновок про умисні дії боржника щодо уникнення виконання судового рішення в даному випадку є передчасними та неспівмірними з огляду на надані суду письмові докази. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що момент звернення до суду із вказаним поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Однак, в даному випадку, з урахуванням того, норми Конституції України є нормами прямої дії, з врахуванням того, що приватним виконавцем не надано до суду беззаперечних доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань за рішенням суду, суд дійшов висновку, що у даному випадку встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є прямим та грубим порушенням його конституційних прав та свобод.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» та керуючись ст.ст. 441 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корецької Ірини Павлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: