Справа № 450/371/20 Провадження № 2/450/891/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"23" жовтня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставчанської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий строк для подання нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини, що відкрилась внаслідок смерті заповідача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - один місяць з часу набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі за цим позовом.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що ОСОБА_2 (заповідач) є її тіткою, тобто рідною сестрою матері позивача. Не зважаючи на те, що в період з 2001 року позивачка знаходилася на постійному місці проживанні за межами України у Португалії, вони із ОСОБА_2 постійно спілкувалися та підтримували хороші відносини. Протягом усього часу перебування закордоном, позивачка систематично намагалася фінансово підтримувати тітку, надсилаючи їй необхідні кошти для проживання. Так, у травні 2011 року позивачці стало відомо, що у її тітки різко погіршився стан здоров`я, тому вона повернулася на Україну, з метою надати їй відповідний догляд. Враховуючи те, що окрім матері позивачки, яка на цей момент також уже перебувала у пенсійному віці, у тітки близьких родичів більше не було, доглядом та усією фінансовою підтримкою змушена була забезпечити її позивачка. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Після смерті ОСОБА_2 , позивачка відразу змушена була повернутися у Португалію, оскільки через її відсутність була загроза втратити роботу, яка приносила основний дохід. Так, у грудні 2019 року до доньки позивачки ОСОБА_3 зателефонувала жінка, яка повідомила її про те, що вона проживає у сусідньому будинку, поряд із будинком, де проживала ОСОБА_2 . Остання розповіла, що будинок тітки знаходиться в аварійному стані і потребує термінового ремонту, по її словах в будинку був частково зруйнований дах, через що в несприятливі погодні умови, вода потрапляла у середину будинку. У січні 2020 року ОСОБА_1 повернулася до України, та вирушила на місце знаходження будинку, де проживала тітка. Прибувши на місце знаходження вказаної нерухомості, було зрозуміло що будинок в дійсності знаходиться у аварійному стані, та потребує капітального ремонту. В будинку був відсутній дверний замок, тому доступ до житла був вільний. Потрапивши в середину вбачалося, що у даному приміщенні ніхто не проживає. При ознайомлені із станом житлового приміщення, позивачка знайшла документи, які підтверджували право власності її тітки на даний житловий будинок. З переліку вказаних документів містився і заповіт про передачу усього майна набуте за життя ОСОБА_2 на ім`я позивачки. 17.01.2020 року ОСОБА_4 звернулась до Приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Романа Васильовича із письмовою заявою з проханням повідомити позивача про можливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно заповідача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до дня своєї смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка відповідно до заповіту заповіла усе належне їй на час смерті майно ОСОБА_1 . Станом на день смерті ОСОБА_2 спадкове майно, останньої складалось з житлового будинку за АДРЕСА_1 . Однак 17.01.2020 р. позивачка отримала листа за № 10/01-16 від Приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Романа Васильовича, в якому було зазначено, що з поданих для нотаріуса документів не вбачається підтвердження факту прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , оскільки позивачка не зверталися до нотаріуса у встановлений законодавством 6-місячний строк для прийняття спадщини із заявою про прийняття спадщини, а також не підтвердили належним чином факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як, згідно з відмітками у паспорті, на момент смерті спадкодавця була зареєстрована за іншою адресою. Згідно з довідкою № 29, що видана 16.01.2020 року Ставчанською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_2 на час її смерті була зареєстрована в житловому будинку одна. Таким чином у нотаріуса не було підстав вважати ОСОБА_1 , такою, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 та такою, що має право на отримання свідоцтва про право на спадщину, тому видати свідоцтво про право на спадщину позивачці не видалось можливим та рекомендовано звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зважаючи на вищевикладені обставини, з метою захисту своїх законних прав та інтересів, позивачка змушена звернутися до суду з позовом, який просить суд задоволити.

04.02.2020 року провадження у справі відкрито.

16.03.2020 року задоволено клопотання про витребування доказів.

14.04.2020 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду, в якій просить розгляд позовної заяви без її участі та просить позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву та заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть від 08.06.2011 року, серія НОМЕР_1 , виданого Ставчанською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 13.

З копії заповіту від 29.09.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Окіс І. С., реєстровий № 1054 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 21666351 від 29.09.2009 року), вбачається що за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіла все майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що вона за законом матиме право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачці по справі, що стверджується наявною в матеріалах справи копією заповіту та копією паспорта громадянина України позивача серії НОМЕР_2 від 16.12.1997 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом померлої спадкодавиці, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що після смерті спадкодавиці позивач ОСОБА_1 у шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, не встигла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, з причин необізнаності про наявність заповіту.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Правова позиція Верховного суду України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини, позивач ОСОБА_5 є спадкоємицею за заповітом майна померлої ОСОБА_2 , разом з померлою не проживала, таким чином, відповідно до наведених вище положень ЦК України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємницю покладалася вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає їх такими, що об`єктивно вплинули на можливість вираження позивачем, як спадкоємицею волі та волевиявленню щодо прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини, у зв`язку з якими вона пропустила строк для прийняття спадщини, зокрема необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, є об`єктивними, непереборними, створили для неї істотні труднощі для вчинення дій, пов`язаних із прийняттям спадщини, у зв`язку з чим позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.

На підставі ст. 1220, 1233, 1266, 1268, 1270, ч.3 ст.1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12-13, 76, 141, 258-265, 280-284 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Ставчанської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю 1 (один) календарний місяць з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.ст. 284, 288 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.10.2020 року.

СуддяІ. І. Мельничук