Справа № 175/3513/20
Провадження № 2/175/967/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

23 листопада 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Кравченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна, в якому просив суд постановити рішення яким скасувати арешт (припинити обтяження) нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0963 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:025:0026 (реєстраційний номер обтяження: 12738288 від 16.07.2012 року), який зареєстрований реєстратором: Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №33418226, 16.07.2012, Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі (а.с.55).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошта, згідно якої поштове відправлення на ім`я відповідача №797: не вручено (а.с.42) та поштове відправлення №946: не вручено (а.с.52), причину неявки не повідомив, а тому за згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив.

Представник третьої особи Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошта, згідно якої поштове відправлення на ім`я третьої особи №789: вручено (а.с.41), та поштове відправлення №911: вручено (а.с.53).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною 2 цієї статті.

Встановлено, що на підставі Договору купівліпродажу земельної ділянки укладеного 30 липня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грамс О.В. і зареєстровано в реєстрі за №1409, останній є власником земельної ділянки площею 0,0963 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:025:0026, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.15-18). Згідно п. 1.4 вищевказаного Договору, земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №481504 виданого Дніпропетровським районним відділом земельних ресурсів Дніпропетровської області від 15 жовтня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1934 від 26 червня 2007 року. На момент укладення вищевказаного Договору, земельна ділянка під забороною відчуження (арештом) згідно з Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виданим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грамс О.В. 30 липня 2010 року не перебувала, про що було зазначено в п. 1.6 Договору купівлі-продажу від 30 липня 2010 року.

Того ж дня, 30 липня 2010 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір купівліпродажу незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 69%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 963 кв.м. кадастровий номер :02:025:0026 (а.с.20), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грамс О.В. і зареєстрований в реєстрі за №1402.

На підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку, 25 серпня 2010 року позивачем було зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме на об`єкт незавершеного будівництва: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27099681 від 25 серпня 2010 року (а.с.28-29). А право власності на земельну ділянку площею 0,0963 га, ОСОБА_1 не зареєстрував на своє ім`я.

Звернувшись в серпні 2020 року до державного реєстратора Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з відповідною заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку, ОСОБА_1 отримав відмову державного реєстратора Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №53847229 від 01 вересня 2020 року (а.с.30-31), оскільки, на підставі проведеної перевірки, державним реєстратором встановлено наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформації про арешт нерухомого майна (все нерухоме майно) власником, якого є ОСОБА_2 на підставі постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №33418226 від 16.07.2012 року (реєстраційний номер обтяження 12738288). Не погодившись з відмовою державного реєстратора в реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх майнових прав.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №224945377 від 22.09.2020 року сформованої приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Юрченко Л.Л. (а.с.32-33), 16.07.2012 року Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) (реєстраційний номер обтяження 12738288), накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №33418226, 16.07.2012, Жовтневий відділ ДВС Дніпропетровського МУЮ, державний виконавець Іваненко М.Ю.

Наявність вказаного арешту на майно, який поширюється і на належну позивачу земельну ділянку площею 0,0963 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:025:0026, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, порушує майнові права позивача, внаслідок чого ОСОБА_1 позбавлений можливості зареєструвати право власності та в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Встановлено, що вищевказаний арешт був накладений на майно позивача, вже після підписання Договору купівліпродажу земельної ділянки від 30 липня 2010 року.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Протоколом №1 від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод введена в дію норма міжнародного права, яка ратифікована Державою Україна, Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 якої, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Запис про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 створює позивачу перешкоди у здійсненні права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. На даний час відсутні будь-які підстави для накладення арешту (обтяжень) на нерухоме майно (земельну ділянку площею 0,0963 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:025:0026, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) у зв`язку із тим, що зазначені вище обтяження були накладені на майно вже після підписання Договору купівліпродажу від 30.07.2010 року.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги що, позивач позбавлений можливості здійснювати право власності на власний розсуд, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а порушення прав позивача підлягають усуненню шляхом скасування арешту (припинення обтяження) нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0963 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:025:0026, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (реєстраційний номер обтяження: 12738288 від 16.07.2012 року), який зареєстрований реєстратором: Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №33418226, 16.07.2012, Соборним ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. 41, 47 Конституції України, ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт (припинити обтяження) нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0963 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:025:0026 (реєстраційний номер обтяження: 12738288 від 16.07.2012 року), який зареєстрований реєстратором: Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №33418226, 16.07.2012, Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.