Провадження № 2/752/6078/20
У Х В А Л А

іменем України

01.12.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Представник позивача ОСОБА_2 надіслала до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Проведення судового засідання в режимі відео конференції просить доручити Вінницькому міському суду Вінницької області.

Дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Згідно ч. 5 статті 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Положення ст. 212 ЦПК України не передбачають обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. До того ж вказані положення законодавства направлені на забезпечення участі осіб, які є віддаленими від місця розгляду справи і з об`єктивних причин не можуть брати участь у розгляді справи.

Випадки, у яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень учасників справи, які з поважних та незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Однак, вказане клопотання не містить жодних належних і допустимих доказів на підтвердження обставин неможливості прибути у судове засідання або наявності об`єктивних непереборних причин, які унеможливлюють представника позивача прибути до Голосіївського районного суду м. Києва, і будь-яке обґрунтування необхідності проведення судового засідання у режимі відеоконференції у цьому клопотанні взагалі відсутнє, при цьому ухвала суду не може обґрунтовуватись лише припущеннями про наявність зазначених обставин.

Крім того, заявник не позбавлений можливості надати свої пояснення у письмовому вигляді, направивши їх до суду засобами поштового або електронного зв`язку.

Враховуючи відсутність виключних обставин для здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 212, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, у режимі відеоконференції - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: