Справа № 309/3042/19
Провадження № 2/309/40/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Волощук О.Я.

при секретарі Галай В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі між власниками шляхом виділення частки у приватну власність,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.1995 року позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 оформили спадщину по 1/3 частині житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно договору дарування від 11.04.1997 року ОСОБА_3 подарував позивачці належну йому 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 стала власником 2/3 частини вказаного житлового будинку.

При зверненні до адміністративного центру Хустської міської ради з метою реєстрації місця проживання позивачці стало відомо про те, що ОСОБА_2 є співвласником 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.11.1999 року після смерті ОСОБА_4 .

Між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу та виділення в натурі часток вищезазначеного житлового будинку.

Згідно висновку Хустського державного підприємства технічної інвентаризації № 2768 від 20.08.2019 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомості, житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 106,1 кв.м., житловою площею 52,2 кв.м. з господарським будівлями та спорудами: сарай «Б», сарай «В», прибиральня «Г», ворота №1, огорожа №2 технічно можуть бути поділені наступним чином: житловий будинок (частина будинку) - приміщення 1,2,3,4,5,6,7 загальною площею 78,0 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м.; сарай «Б», сарай «В», вбиральня «Г», ворота №1, огорожа №2 за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок (частина житлового будинку) приміщення 8,9,10 загальною площею 28,1 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV №025415 від 16.11.1999 року, виданого ОСОБА_1 , мешканці АДРЕСА_1 на підставі рішення №466 виконавчого комітету Хустської міської ради від 29.09.1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,033 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Позивачка просить поділити житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 106,1 кв.м., житловою площею 52,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами шляхом виділення в натурі у приватну власність ОСОБА_1 приміщення 1,2,3,4,5,6,7, загальною площею 78,0 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., сарай «Б» та сарай «В», вбиральню «Г», ворота №1 та огорожу №2; ОСОБА_2 приміщення 8,9,10 загальною площею 28,1 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м. та виділити в користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 0,00281 га на якій розміщена відокремлена частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

В підготовче судове засідання 17.02.2020 року позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задоволити з підстав, наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчі судові засідання 10.12.2019, 17.01.2020, 17.02.2020 не з`являвся. 10.02.2020 року надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив виділити йому приміщення 8,9,10 загальною площею 28,1 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м. житловго будинку АДРЕСА_1 та виділити в користування частину земельної ділянки площею 0,00281 га на якій розміщена відокремлена частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 у 2/3 та 1/3 частинах. Позивачка набула права власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 за спадщиною по заповіту від 30.11.1995 року виданого Хустською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №2-7155. (а.с.9-10) та договором дарування від 11.04.1997 року.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV №025415 від 16.11.1999 року, виданого ОСОБА_1 , мешканці АДРЕСА_1 на підставі рішення №466 виконавчого комітету Хустської міської ради від 29.09.1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,033 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Співвласником 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.11.1999 року, виданого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №9936 (а.с.13).

За змістом ст.13 Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод» кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За приписами ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 «Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 364, 380 ЦК України, суд приходить до висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Як встановлено в ході судового розгляду справи об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 складається із двох частин, які мають окремі виходи і за технічними показниками можуть бути поділені в натурі на два об`єкти нерухомості з подальшою реєстрацією під новими поштовими адресами. Новоутворені об`єкти нерухомості складатимуться із: житлового будинку (частина будинку) - приміщення 1,2,3,4,5,6,7 загальною площею 78,0 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м.; сарай «Б», сарай «В», вбиральня «Г», ворота №1, огорожа №2 за адресою АДРЕСА_1 та житлового будинку (частина житлового будинку) приміщення 8,9,10 загальною площею 28,1 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці площею 0,033 га (висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (а.с.14).

ОСОБА_1 надає дозвіл на виділення із земельної ділянки, яка належить їй на праві власності в користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 0,00281 га на якій розміщена відокремлена частину будинку АДРЕСА_1 , що виділяється у власність в натурі в результаті поділу.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням відповідачем позову позивачці підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Враховуючи наведене, керуючись ч.1 ст.142, ч.3. ст.200, ч.4 ст.206, ст.ст.223, 258, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 183,358,364,379,380,382 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 106,1 кв.м., житловою площею 52,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», сарай «В», вбиральня «Г», ворота №1, огорожа №2.

Виділити в натурі із житлового будинку АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_1 приміщення 1,2,3,4,5,6,7, загальною площею 78,0 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., сарай «Б» та сарай «В», вбиральню «Г», ворота №1 та огорожу №2.

Виділити в натурі із житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 приміщення 8,9,10 загальною площею 28,1 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м.

Припинити між власниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової вланості.

Виділити в користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 0,00281 га на якій розміщена відокремлена частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що виділяється у власність в натурі в результаті поділу.

Повернути позивачці ОСОБА_1 із державного бюджету суму сплаченого нею судового збору за подання позову в розмірі 50%, що становить 1397, 58 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.