Справа № 700/71/20
Провадження № 2/700/162/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Томіленко А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем проживали в незареєстрованому шлюбі з грудня 2010 року. За час спільного проживання у них народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на життя та сім`ю, що призвело до фактичного їх припинення. На даний час спільне проживання та ведення господарства припинено. Дитина проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні. Рішенням Лисянського районного суду від 11.04.2019 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини, проте відповідач їх не сплачує. Батько дитини від своїх батьківських обов`язків ухиляється, не проявляє відносно неї батьківської турботи, не цікавиться її станом здоров`я та навчанням, участі в житті дитини не приймає. 03.01.2020 року відповідач написав заяву до служби у справах дітей Лисянської РДА про те, що він відмовляється від виховання своєї доньки - ОСОБА_3 . Комісією з прав дітей Лисянської РДА прийнято висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав. Оскільки дитина проживає з нею і вона сама займається її вихованням, лікуванням, навчання та матеріальним забезпеченням, то позивач просить позбавити відповідача батьківських прав.

Позивач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки батько взагалі самоусунувся від виконання своїх обов`язків по відношенню до дитини, зовсім не цікавиться її життям та інтересами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши позивача та представника органу опіки та піклування, показання свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.02.2011 року (а.с.7).

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 165 цього ж Кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Під час судового засідання з показань свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_4 , разом з сім`єю не проживає, не проявляє батьківської турботи, вихованням не займається, станом здоров`я дитини не цікавиться, участі у її житті не приймає. Всю відповідальність та тягар по вихованню дитини взяла на себе ОСОБА_1 .

У довідці та характеристиці Кам`янобрідської філії комунального опорного закладу «Бужанський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 24.12.2019 року зазначено, що ОСОБА_3 , учениця 3-го класу регулярно відвідує заняття в школі. Дитина завжди охайна, доглянута, готова до уроків. Має навчальні досягнення високого та достатнього рівня, довільну зорову пам`ять, виявляє логічне та образне мислення, багато читає. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, бере активну участь у громадському житті класу, школи, культмасових заходах, користується авторитетом серед товаришів, має багато друзів. Мама приділяє належну увагу вихованню доньки та її всебічному розвитку, систематично відвідує батьківські збори, дитячі ранки. Дитину щоденно приводить і забирає зі школи бабуся по лінії мами, рідше мама. Батько контакту зі школою та вчителем дівчинки не підтримує. (а.с. 8-9).

Із довідки Лисянської ЦРЛ від 24.12.2019 року вбачається, що за період з 2011 по 2019 роки батько ОСОБА_2 не інтересувався здоров`ям дитини ОСОБА_4 . Був відсутній при профілактичних щепленнях та коли дитина потребувала медичної допомоги. Перебувала під наглядом мами. (а.с. 10).

Згідно з довідками виконавчого комітету Бужанської сільської ради від 24.12.2019 р. №№ 510,511, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , батько дитини ніколи не був зареєстрований та не проживав на території села. (а.с. 11-12).

Позивач ОСОБА_1 дійсно є жителькою с. Кам`яний Брід Лисянського району Черкаської області та проживає разом зі своєю дочкою - ОСОБА_4 . Позитивно характеризується за місцем проживання, приймає активну участь у громадському житті села. Має належні умови проживання у будинку ОСОБА_7 . Батько з дитиною не спілкується і не бачиться. Дитина знаходиться на повному забезпеченні ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою характеристикою Бужанської сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. (а.с. 13-14).

Крім того, із розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 має заборгованість по аліментах, стягнутих з нього на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4 . (а.с.16).

Суд враховує також заяву відповідача ОСОБА_2 про те, що він відмовляється від виховання своєї дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та виконання батьківських обов`язків. (а.с.17)

Зазначені факти, суд розцінює як умисне ухилення відповідачем від виховання своєї дитини та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області № 129/01-33 від 29.01.2020 року відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому доцільно позбавити його батьківських прав. (а.с.18)

Зважаючи на те, що відповідач не дбає про фізичний розвиток і здоров`я дитини ОСОБА_4 , не виконує батьківський обов`язок щодо виховання та матеріального утримання своєї дитини, захисту її прав та інтересів, то суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165 СК України, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 березня 2020 року.

Суддя Н. В. Бесараб