КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/62/20
Провадження №2/319/123/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2020 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мальованого В.О.,
при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,
завідсутності осіб,які повинні брати участь у розгляді справи, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженя у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
В С Т А Н О В И В:
29 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим будинком.
Позивач прохає суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 права користування житловим будинком, який належить позивачу та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову позивач вказала, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, являється власницею житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . У даному будинку, крім неї зареєстрований її син, ОСОБА_2 . Понад 7 років назад він виїхав до Росії, де наразі працює та проживає, наміру повертатись на зареєстроване місце проживання в Україну не має. За місцем реєстрації він більше семи років не проживає, участі в утриманні будинку не бере, повертатись до України не бажає та має на меті залишитись постійно проживати за кордоном.
Те, що ОСОБА_2 фактично не проживає у вказаному будинку, підтверджується актом про фактичне проживання громадянина та склад сім"ї, виданим Більмацькою селищною радою Більмацького району Запорізької області № 8 від 21 січня 2020 року.
Реєстрація його місця проживання в будинку позивача, не дозволяє їй вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, позивач позбавлена можливості оформити субсидію через реєстрацію відповідача в її будинку ( а.с.1).
30 січня 2020 року позов ОСОБА_1 в зв"язку з виявленними недоліками залишено без руху, позивачу надано строк у п"ять днів для їх усунення з моменту отримання ухвали.
07 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощенного позовного провадження, з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.
Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання.
Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивач ОСОБА_1 судове засідання надала заяву з проханням слухати справу без її участі. Одночасно позивач уточнила свої позовні вимоги та прохала суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 , внаслідок відсутності його без поважних причин понад один рік, із зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Не заперечувала проти заочного розгляду справи, питання розподілу судових витрат не порушувала ( а.с.25).
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив ( а.с.26).
Виходячи з наведеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, з`ясувавши позицію позивача у справі, викладену у письмовій заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 26 грудня 2006 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 ( а.с. 4,5).
З письмових пояснень позивача слідує, що син позивача - відповідач ОСОБА_2 в житловому будинку не проживає понад 7 років, йому майна в будинку не має, будинком за призначенням не користується, жодної участі в утриманні будинку не бере . З 2007 року по теперішній час працює та проживає на території Російської Федерації, наміру повертатись на територію України не має. Реєстрація відповідача створює перешкоди власнику у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю.
Згідно довідки виконкому Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області ( а.с.6), за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (власник) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син).
Згідно акту №8 від 21 січня 2020 року, складеного комісією Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, під час обстеження житлового приміщення, за участі сусідів, встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає з 19.01.2007 по теперішній час ( а.с.8 ).
Стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном.
Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.
Права власника житлового будинку, квартири, які визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла ( в тому числі і колишній член сім`ї ) втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач без поважних причин понад рік був відсутній в будинку, який належить ОСОБА_1 , а тому втратив право користування цим житлом. Будь-яких договірних правовідносин між сторонами, які б давали підстави для обмеження прав ОСОБА_1 , як власника будинку, не існує.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон України) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
В зв`язку з вище викладеним визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням , тягне за собою зняття її з реєстраційного обліку за даною адресою.
Суд дійшов висновку, що у даному випадку відповідачем ОСОБА_2 створюються перешкоди позивачу у використанні нею свого житлового будинку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Питання розподілу судових витрат позивачем не підіймалося.
Керуючись ст.41 Конституції України, стст.321,346,383,391,405 ЦК України, стст.150 ЖК України, стст.12,76,77,81,83,141,211,223,247,258, 259, 265,268,273,280-283 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 із зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 03 березня 2020 року.
позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 ),
відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області 07.03.2013, який зареєстрований: АДРЕСА_1 ).

Суддя: В.О.Мальований