ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/1411/19 Номер провадження 22-ц/814/2255/20Головуючий у 1-й інстанції Загнійко А.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Кузнєцової О. Ю., Хіль Л. М.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Павленка Анатолія Івановича

на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 31 серпня 2020 року у складі судді Загнійко А. В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» про стягнення боргу за надані послуги,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ТзОВ «Агрофірма «Маяк» про стягнення боргу за надані послуги.

В обґрунтування позову вказував, що відповідно до укладеного між ним та відповідачем договору про надання послуг № 14 від 12.04.2018 та договору про надання послуг № 19-1 від 25.04.2018 відповідач зобов`язався виплати йому винагороду за надані послуги водія автотранспортного засобу та роздавача нафтопродуктів, однак зобов`язання не виконав, при цьому працівники підприємства підробили його підпис про отримання ним грошової винагороди.

Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з ТзОВ «Агрофірма «Маяк» на його користь оплату за надані послуги в сумі 5031,25 грн та судові витрати.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 31 серпня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду мотивовано тим, що під час судового розгляду не встановлено підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, а їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Павленко А. І. подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення судом норм процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що згідно укладених договорів відповідач зобов`язувався виплачувати позивачу винагороду за надані ним послуги, як водію автотранспортного засобу, так і за роздачу нафтопродуктів, проте своїх зобов`язань не виконав.

На неодноразові звернення позивача до керівництва відповідача про виплату винагороди отримував відмову, яка мотивована виплатою коштів в повному обсязі, проте це не відповідає дійсності.

Вказує, що підпис позивача у відомостях про отримання коштів підроблений.

У відзиві на апеляційну скаргу директор ТзОВ «Агрофірма «Маяк» Прядка Є. М. просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

По справі встановлено, що 12.04.2018 між ТОВ «АФ «Маяк», як замовником, та ОСОБА_1 , як виконавцем, укладено договір про надання послуг № 14, відповідно до умов якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язався за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги водія автотранспортних засобів, а замовник зобов`язався виплатити виконавцю винагороду згідно розцінок товариства після підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Сторони домовились, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним, але не довше, ніж до 31.12.2018 (т. 1 а.с. 5).

25 квітня 2018 року між ТОВ «АФ «Маяк» (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір про надання послуг № 19-1, згідно якого у порядку та на умовах, визначених договором, виконавець зобов`язався за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним, але не довше, ніж до 11.05.2018 надавати за плату послуги з роздачі нафтопродуктів, а замовник зобов`язався виплатити виконавцю винагороду згідно акту приймання-передачі наданих послуг (т. 1 а.с. 6).

Додатковою угодою до Договору про надання послуг № 14 від 12.04.2018, укладеною між ТОВ «Агрофірма «Маяк» та ОСОБА_1 , сторони вирішили припинити дію Договору про надання послуг № 14 від 12.04.2018 за взаємною згодою з 17.10.2018. Сторони підтвердили, що на момент припинення дії Договору між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних сторонами зобов`язань, у зв`язку із припиненням дії Договору, жодна з сторін не має претензій до іншої сторони Договору (т. 1 а.с. 7).

Згідно актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за № 275 від 29.06.2018, № 471 від 01.10.2018 та № 478 від 17.10.2018 позивачем було виконано роботи на загальну суму 2500 грн відповідно до договору № 14 від 12.04.2018 (а.с. 80-82).

Як вбачається з довідки ТзОВ «Агрофірма «Маяк» № 41-юр від 11.02.2020 дохід ОСОБА_1 за цивільно-правовим договором за період з 12.04.2018 по 17.10.2018 склав 6 250 грн, утримано 1 218,75 грн, сума до виплати 5 031,25 грн, сплачено ЄСВ підприємством - 1375,00 грн (т. 1 а.с. 70).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2020 року витребувано в ТзОВ «Агрофірма «Маяк» оригінали відомостей нарахування та отримання позивачем грошей за надані послуги за відпрацьований час з 12 квітня по 17 жовтня 2018 року по договорах від 12.04.2018 та 25.04.2018 та оригінали актів приймання-передачі наданих позивачем послуг за вказаними договорами, й оригінали документів щодо сплати страхових внесків щодо ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 64-65).

У відповідь ТзОВ «Агрофірма «Маяк» надано для огляду суду оригінали актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №№ 275, 471, 478, копії платіжних доручень щодо перерахування загальної суми ЄСВ за квітень-жовтень 2018 року та повідомлення про неможливість надання доказів отримання ОСОБА_1 грошей за надані послуги через втрату таких документів.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення невиплачених коштів, суд першої інстанції послався на показання свідків та умови додаткової угоди до договору про надання послуг № 14 від 12.04.2018 про припинення дії договору за взаємною згодою сторін з 17.10.2018, де вказано, що у сторін немає претензій один до одного, і немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, чи не виконаних зобов`язань.

При цьому суд не взяв до уваги вимоги закону щодо допустимості джерел доказування та процесуального обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень належними доказами, забороною доказування на підставі припущень (статті 77, 78, 81 ЦПК України).

Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 (пункт 27), та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320 (зі змінами), що діяло до 30 червня 2018 року (включно) (пункт 3.5.), видача готівки фізичним особам, яких немає в штатному розписі установи/підприємства, проводиться за видатковими касовими ордерами, що виписуються окремо на кожну особу, або за окремою видатковою відомістю. Касові операції відображаються у відповідних книгах обліку.

За правилами частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Повідомивши суд про неможливість надання первинних касових документів щодо видачі позивачу винагороди за виконану роботу (т. 1 а.с. 69), відповідач не довів факт втрати витребуваних судом доказів, а суд не здійснив належної оцінки такої поведінки відповідача та безпідставно не застосував процесуальних наслідків ухилення відповідача від доказування.

Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина перша статті 854 ЦК України).

Оскільки відповідач ТзОВ «Агрофірма «Маяк» не надав доказів виплати позивачеві винагороди за виконану роботу з 12.04.2018 по 17.10.2018, заявлені позовні вимоги про стягнення 5 031,25 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Умови додаткової угоди до договору про надання послуг № 14 від 12.04.2018, на які посилається відповідач та які покладені в основу оскаржуваного судового рішення, щодо відсутності між сторонами на момент припинення дії договору неврегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних сторонами зобов`язань, правових наслідків не мають та у разі виникнення між сторонам спору не звільняють їх від обов`язку доказування обставин по справі та не можуть братись судом до уваги, оскільки таких обставин не доводять.

Показання свідків про видачу ОСОБА_1 грошових коштів на оплату виконаних робіт не відповідають вимогам частини другої статті 78 ЦПК України та не можуть підтверджувати обставини, які доводяться лише поданням відповідних документів - видаткових касових ордерів або видаткових відомостей із підписом одержувача коштів, від надання яких суду відповідач ухилився.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

За правилами частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем по справі сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 768,40 грн та за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 1152,60 грн (т. 1 а.с. 1-2, т. 2 а.с. 7, 9), а всього 1921 грн, що підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Павленка Анатолія Івановича - задовольнити.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 31 серпня 2020 року - скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» про стягнення боргу за надані послуги - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» на користь ОСОБА_1 5 031,25 грн за виконану роботу та 1921 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. Ю. Кузнєцова

Л. М. Хіль