Справа № 502/1760/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Манжос Н. В.,

за участю секретаря судового засідання Вижинської А. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 02.09.2019 року з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що вонає співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на власність № НОМЕР_1 від 05.01.2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

За вищевказаною адресою в 2010 році було зареєстровано доньку позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відміткою у її паспорті громадянина України та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

З 2014 року донька позивача поїхала до США де проживає до теперішнього часу та повертатися до України вона не має наміру.

Відповідач за вищезазначеною адресою фактично не проживає з 2014 року, що підтверджується актом депутата Кілійської міської ради Бойченко Т. І. , яка шляхом обстеження будинку та опитування сусідів встановила даний факт.

В свою чергу відповідач, яка фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 втратила право на користування квартирою, внаслідок її відсутності без поважних причин понад один рік.

Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них. Позивач - пенсіонер, отримує пенсію за віком та не може сплачувати житлово-комунальні послуги без оформлення субсидії.

В зв`язку з вищезазначеним, позивач просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На підставі письмової заяви позивача, відповідача та третьої особи, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 1279 виданого 05.01.2004 року виконавчим комітетом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в розмірі по 33/200 частин, /а. с. 7/.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3250806 виданого Державним комунальним підприємством Кілійське районне бюро технічної інвентаризації 02.04.2004 року встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належить на праві приватної власності по 33/200 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , /а. с. 8/.

Актом обстеження по факту проживання (не проживання особи) складеного депутатом Кілійської міської ради Одеської області від 05.08.2019 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 не проживають - ОСОБА_3 , який з 2014 року проживає в АДРЕСА_3 ; ОСОБА_2 , яка з 2014 року проживає в США, /а. с. 9/.

Згідно довідки про склад сім`ї № 2258 від 05.08.2019 року наданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_4 , також за вищезазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - син; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька, /а. с. 12/.

Відповідно до повідомлення Комунального підприємства Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» за вих. № 749 від 08.10.2019 року встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ», станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок у розмірі 33/100 (квартиру АДРЕСА_5 зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках за кожним, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Кілійським міськвиконкомом 05.01.2004 року за № 1279, про що свідчить запис в реєстр. кн.. 54 на стор. 117 реєстр. № 9873, /а. с. 23/.

При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права:

Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з вимог ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 5ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками, справи не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту ч. 1 ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення,яке набрало законної сили,про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа,що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть,виданого компетентним органом іноземної держави,легалізованого в установленому порядку; інших документів,які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі,закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши надані письмові докази, враховуючи наведені норми цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратила право на користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 223, 247, 259, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК, ст. ст. 316, 317, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос