Ухвала

Іменем України

05 березня 2020 року

м. Київ

справа № 643/2233/18

провадження № 61-2136ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова

від 11 вересня 2019 року у складі судді - Поліщук Т. В. та постанову

Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року у складі колегії суддів - Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенко І. С., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та ухвалених судових рішень

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 березня 2019 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2010 року у справі №2-510/10, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн із щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 000,00 грн щомісячно, починаючи з

27 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У серпні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про скасування заочного рішення у справі № 643/2233/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини і призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року у прийнятті заяви ОСОБА_4 про скасування заочного рішення у справі № 643/2233/19 відмовлено. Роз`яснено заявнику право оскаржити рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 березня 2019 рокув апеляційному порядку. Заяву про скасування заочного рішення разом з доданими до неї документами повернуто заявнику.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року залишено без змін.

Відмовляючи у прийнятті заяви ОСОБА_4 про скасування заочного рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що рішення Московського районного суду м. Харкова від

14 березня 2019 року ухвалено не в заочному порядку, а тому відповідач має право на його оскарження в апеляційному порядку, відповідно до положень статей 352, 354 - 355 ЦПК України.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в якій він просив скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2020 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про скасування заочного рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху, надано заявнику строк до 20 лютого 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для подання до Верховного Суду касаційної скарги у новій редакції відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та сплати судового збору.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

З огляду на зазначене розгляд касаційної скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

У лютому 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 у новій редакції та оригінал квитанції про сплату судового збору.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення за відсутності ОСОБА_4 , він не отримував повісток про виклик до суду, копії позовної заяви та додатків до неї, що свідчить про те, що рішення було ухвалено саме у заочному порядку.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Частиною першою та другою статті 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 282 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Дотримання усіма учасниками справи, визначеного процесуальним законом порядку оскарження судового рішення сприяє передбачуваності та однаковості у застосуванні норм процесуального права, а тому не може вважатися перешкоджанням у доступі до правосуддя.

Установивши, що рішення Московського районного суду м. Харкова від

14 березня 2019 року не є заочним та ухвалено у порядку загального позовного провадження, відповідно до положень чинного цивільно-процесуального законодавства України, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_4 про скасування заочного рішення та роз`яснили заявнику загальний порядок апеляційного оскарження судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, ухвала Московського районного суду м. Харкова від

11 вересня 2019 року та постанова Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року ухвалені з дотриманням норм процесуального права.

Касаційна скарга не містить обгрунтованих посилань на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права. Правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необгрунтованість скарги.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак