Провадження № 22-ц/812/667/20
Єдиний унікальний номер судової справи № 6-35/2009
У Х В А Л А

16 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Самчишиної Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2009 року, постановлену у цивільній справі за поданням відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон у справі № 2-2106/2009, стягувач ВАТ «ВТБ Банк», -

встановив:

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2009 року, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 16 січня 2012 року, подання відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 задоволено. Тимчасово (до повного виконання боргових зобов`язань в повному обсязі перед ВАТ «ВТБ Банк» по виконавчому провадженню за виконавчим листом № 2-2106 від 14 січня 2009 року) обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , з пропуском строку на апеляційне оскарження, подав 05 березня 2020 року апеляційну скаргу. Клопотання про поновлення строку не заявив, обґрунтованих поважних причин його пропуску не навів.

Ухвалою судді Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року вказана апеляційна скарга залишена без руху та апелянту надано строк для подання заяви про поновлення строку із зазначенням поважних причин для його поновлення та сплати судового збору.

На виконання цієї ухвали, 27 березня 2020 року ОСОБА_1 подав оригінал квитанції про сплату судового збору та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. В заяві посилався на те, що в судовому засідання 15 жовтня 2009 року при проголошенні оскаржуваної ухвали присутнім не був, її копія йому не вручалась, дізнався про постановлення ухвали у вересні 2019 року, коли намагався виїхати за межі України, а в подальшому з`ясовував обставини та причини його обмеження у праві виїзду. Крім того, зазначав, що отримав копію ухвали 13 грудня 2019 року.

Ухвалою судді Миколаївського апеляційного суду від 30 березня 2020 року викладені в клопотанні ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2009 року визнані неповажними. Апелянту надано строк для подання до апеляційного суду нової заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин для поновлення цього строку з наданням відповідних доказів.

13 квітня 2020 року боржник вдруге подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на аналогічні обставини щодо дати отримання ним оскаржуваної ухвали, викладені в раніше поданій заяві. Зокрема зазначав, що дізнався про постановлення ухвали у вересні 2019 року від прикордонників на КПП, коли намагався виїхати за межі України, а також, що копію оскаржуваної ухвали отримала його представник ОСОБА_2 17 жовтня 2019 року. Крім того, вважав, що згідно вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України він як особа, яка не була повідомлена про розгляд справи має право на поновлення строку на апеляційне оскарження незалежно від причин пропуску строку (а.с.71).

Вказані причини для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд поважними не вважає з огляду на таке.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечує рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних правовідносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

У пункті 46 рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами («Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, пункти 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Разом з тим, у пункті 47 наведеного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Матеріалами справи підтверджено, що 15 жовтня 2009 року ОСОБА_1 при проголошенні оскаржуваної ухвали присутнім не був (а.с.6 справи № 6-35/2009). З супровідного листа районного суду вбачається, що копія ухвали була направлена учасникам справи 20 жовтня 2009 року (а.с.6), проте відомості про її отримання ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до заяви представника боржника ОСОБА_2 копію ухвали Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2009 року вона отримала 17 жовтня 2019 року (а.с.25), а сам боржник посилався на те, що отримав ухвалу 13 грудня 2019 року (а.с.55). Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав лише 05 березня 2020 року (а.с.29), тобто із значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

Будь-яких поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали від 15 жовтня 2009 року з часу, коли ОСОБА_1 отримав копію ухвали (жовтень, грудень 2019 року) до березня 2020 року боржник не навів та відповідних доказів не надав.

Самі по собі посилання ОСОБА_1 на його перебування за межами Новоодеського району, а його представника ОСОБА_2 , яка отримала копію ухвали суду, за межами України протягом вересня 2019 року та з грудня 2019 року по січень 2020 року (а.с.81), зазначених висновків суду не спростовують, з огляду на те, що боржник отримав оскаржуване судове рішення ще 13 грудня 2019 року.

Доводи боржника у заяві від 13 квітня 2020 року про те, що відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України він незалежно від поважності причин пропуску має право на поновлення строку на апеляційне оскарження як особа, яка не брала участі у справі, є безпідставними, оскільки ґрунтуються на невірному тлумаченні вказаних норм процесуального права.

Отже, вказані в заяві ОСОБА_1 від 13 квітня 2020 року підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані апеляційним судом поважними.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнанні судом неповажними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

За такого, керуючись ст. 358 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ухвалив:

Викладені в клопотанні ОСОБА_1 від 13 квітня 2020 року причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвалиНовоодеського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2009 року визнати неповажними.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2009 року у цивільній справі за поданням відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон у справі № 2-2106/2009, стягувач ВАТ «ВТБ Банк».

Зобов`язати фінансовий орган Управління державної казначейської служби України у м. Миколаїв (УК у м. Миколаїв 22030101) повернутиОСОБА_1 сплачений ним 20 березня 2020 року за квитанцією 1905-4996-6605-8313 судовий збір за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у розмірі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять гривень двадцять копійок), що був сплачений на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , МФО 899998;

Оригінал квитанції 1905-4996-6605-8313 від 20 березня 2020 року направитиОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Самчишина