Справа № 128/1710/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання: Славич К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вінницько-Хутірська сільська рада Вінницького району, Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зняття з реєстрації. У позовній заяві, поданій у новій редакції на виконання ухвали суду від 02.07.2019 року про залишення позову без руху, викладено наступну позицію позивача. Відповідно до договору дарування від 29.05.2019 року позивач є власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями, що по АДРЕСА_1 . Даний будинок їй подарував батько ОСОБА_3 . Відповідно до довідки Вінницько-Хутірської сільської ради за адресою - АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Відповідач за вказаною адресою з листопада 2003 року не проживає. Перешкод в користуванні даним будинком відповідачу не чинилося, відповідач не зверталася до правоохоронних органів із відповідними заявами. Відповідач не підтримує із нею жодних стосунків, участі у ремонті та благоустрої будинку не приймає. Внаслідок реєстрації відповідача в даному будинку, вона з 2017 року не має змоги в отриманні житлової субсидії. На підставі викладеного просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 (а.с.33-35).

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву (а.с. 53-60), в якому викладено наступну позицію. Вимоги позивача є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Власником спірного будинку була її свекруха ОСОБА_4 .. У неї було два сини - ОСОБА_3 (батько позивачки, який у 2019 році подарував цей будинок позивачці) та ОСОБА_5 - чоловік відповідачки. Після одруження із ОСОБА_5 вони разом із свекрухою проживали з 1982 року в будинку по АДРЕСА_1 . У них народилися діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Дочка ОСОБА_6 проживає у даному будинку з народження по даний час. Проживаючи в даному будинку, вони із чоловіком за власні кошти та власними силами добудували до будинку ще декілька кімнат, влаштували окремий вхід. З того часу свекруха жила в своїй частині будинку, а вони у своїй. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_5 помер. Через деякий час після смерті чоловіка позивачка та її батько почали заявляти свої права на вказаний будинок. Постійно провокували скандали та сварки, вимагали щоб вона виселилася із будинку. Тому вона вимушена була в 2004 році тимчасово виїхати з даного будинку. Проте в частині будинку, яку вони із чоловіком добудували, продовжували проживати її дочка ОСОБА_6 і онука. В іншу частину будинку, де проживала свекруха, поселилася позивачка. Таким чином її виселення із даного будинку не було добровільним. Єдиним доказом тверджень позивача є лише акт від 06.11.2018 року складений сусідами про її непроживання в будинку з 2003 року та відсутність її речей в цьому будинку. Вважає, що даний акт є неправдивим, оскільки вона залишила будинок вимушено. Як такого обстеження будинку не було, так як там без реєстрації проживає її дочка, яка сказала, що ніхто обстежувати будинок не приходив. Крім того, акт було складено лише на показах трьох свідків сусідів, а не на підставі документальних даних сільської ради. До того ж, згідно листа сільської ради від 15.01.2019 року відповідачка продовжує використовувати спірне житло, так як в ньому проживає її дочка. Крім того, вважає, що спірний будинок належить бабі позивачки ОСОБА_4 , і була шокована, що даний будинок перейшов у власність батька позивачки ще 15.06.1999 року на підставі нотаріально посвідченого договору дарування. Вважає даний договір дарування недійсним, оскільки його було укладено з порушенням прав малолітніх дітей і без дозволу органу опіки та піклування, адже в будинку проживали її малолітні діти. Також вважає, що позивачкою не доведено, що наявність її реєстрації в спірному будинку порушує права позивача. В будинку проживає її дочка яка сплачує всі комунальні послуги та приймає участь у благоустрої будинку. Окрім того, вважає, що позивачем не надано доказів участі у благоустрої будинку. Крім того, її дочкою оформлено соціальну допомогу по вказані адресі, що свідчить, що вона там проживає. Також її дочка є власником частини земельної ділянки, яка знаходиться неподалік будинку. Вважає, що вона була обмежена позивачкою та її батьком в користуванні вказаним будинком, у неї немає іншого житла. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити.

Представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Путіліним Є.В. подано відповідь на відзив (а.с. 99-100), у якому викладено наступну позицію. У відзиві на позовну заяву відповідачка підтвердила, що з 2004 року не проживає у спірному будинку. Однак, з 2003-2004 року відповідачка не зверталася до суду та до правоохоронних органів з приводу наявності перешкод в користуванні будинком, тому доводи про те, що їй чинилися такі перешкоди з посиланням на покази свідків є необгрунтованими та безпідставними. Щодо сплати комунальних послуг, то надані платіжні документи видані на ім`я ОСОБА_5 на адресу АДРЕСА_2 , тому яким чином вони доводять факт оплати відповідачкою за комунальні послуги по АДРЕСА_1 , незрозуміло. Крім того, опалення в будинку здійснюється газом, будь-яких доказів сплати за газопостачання відповідачем не надано. Отже, відповідачка не бере участі у витратах по утриманню будинку та його ремонту з кінця 2003 року, через наявність реєстрації відповідача у даному будинку позивачка позбавлена можливості отримати житлову субсидію на опалювальний сезон, а тому посилання відповідача, що наявність її реєстрації в даному будинку не чинить перешкод позивачу є безпідставним. За вказаних обставин просить позов задоволити.

У судовому засіданні 22.11.2019 року позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Путілін Є.В. позовні вимоги підтримали за викладених у позовній заяві підстав та обставин. Додатково зазначили, що позивачка проживає в будинку по АДРЕСА_1 з народження. Після того, як батько подарував їй цей будинок, нею було зроблено новий дах на будинку. Комунальні послуги вона платить за весь будинок, а оскільки відповідачка в будинку не проживає а лише зареєстрована, то вона не має змоги оформити житлову субсидію на газ, яким опалюється будинок. Дочка відповідачки оплачує лише використану електроенергію, у них власний лічильник. Газовий котел для опалення будинку позивачка встановила самостійно, відповідачка відмовилася їй надавати кошти щоб компенсувати частину цих витрат.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представники - адвокат Зубань О.О. і адвокат Тексер В.З. позов не визнали. Підтримали викладені у відзиві на позовну заяву заперечення проти позову. Додатково пояснили, викладені у позові обставини є неправдивими. У спірному будинку проживає дочка відповідачки. В 2004 році через конфлікт вона вимушено залишила цей будинок, але там залишилися її речі та меблі. Відповідачка також зазначила, що за газ вона платила, однак письмових доказів немає. На купівлю газового котла дала позивачці 5000,00 грн. Її виселення з даного будинку було не добровільним, а вимушеним, тому що батько позивачки перекрив їм газ, яким опалювався будинок. Окрім того, батько позивачки вимагав, щоб вони залишили цей будинок. Позивачка до неї не зверталася по довідку про доходи для отримання житлової субсидії. Також вказала, що в 1998 році вона вдруге одружилася, та останні років 15 проживає в м. Гнівань Вінницької області у чоловіка. З 2004 року до суду з приводу того, що її не допускали до житла в с. Вінницькі Хутори вона нікукди не зверталася.

В судове засідання, призначене на 02.03.2020 року позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Путілін Є.В. не з`явилися. Представник позивача - адвокат Путілін Є.В. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, просили позов задоволити. Також просив вирішити питання про стягнення із відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3780,00 грн. (а.с. 187-190).

Відповідач ОСОБА_8 та її представники - адвокат Зубань О.О. та адвокат Тексер В.З. в судове засідання, призначене на 02.03.2020 року не з`явилися. Відповідач ОСОБА_8 подала письмову заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, при вирішенні спору врахувати викладені у даній заяві мотиви. А саме: покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання відповідача за адресою її реєстрації, того, що вона там ночує, бере участь в оплаті комунальних послуг та проведенні ремонтних робіт, рахується на обліку у Вінницько-Хутірській поліклініці у сімейного лікаря ОСОБА_12 .. Окрім того, в будинку знаходяться її особисті речі, меблі, посуд, техніка. Відповідачці чинив перешкоди та виганяв з її будинку і забрав ще одну кімнату, якою вона користувалися, батько позивачки - ОСОБА_3 .. І це підтвердилося показами свідків. Відповідачка не чинить жодних перешкод позивачці в користуванні її майном, тому права позивачки не порушені, а отже відсутній спір. З приводу довідки про доходи на отримання субсидії, то позивачка не зверталася до відповідачки, а у випадку звернення відповідачка надасть таку довідку. Позивачкою не надано доказів того, що їй відмовлено у призначенні субсидії. Просила врахувати той факт, що будинок складається з двох частин, в одній проживає позивачка, а в іншій дочка відповідачки - ОСОБА_6 та онука відповідачки, 2002 року народження. Окрім того, в будинку окремі лічильники на електроенергію та газову плиту. За спожиті комунальні послуги сторони сплачують окремо. І це підтверджується квитанціями наданими відповідачкою. Крім того, при придбанні газового котла опалення сторони сплатили по 5000 грн. і купували його разом. Відповідачка за свій рахунок у своїй половині будинку здійснила заміну вікон і дверей, що підтверджує факт її користування та проживання в будинку. Також просить врахувати довідку сільської ради №1403 від 05.08.2019 року про те, що в будинку проживає дочка та онука відповідачки. Просила врахувати, що при складанні акту обстеження житлових умов від 06.11.2018 року обстежувалися лише кімнати, в яких проживає позивачка, а кімнати де проживає відповідач не обстежувалися. Просила врахувати, що земельна ділянка біля будинку оформлена на декількох власників, зокрема 10 соток перебуває у власності ОСОБА_6 та просила врахувати, що діти відповідачки народилися у цьому будинку, весь час там проживали, ходили до школи та в поліклініку, а також те, що веранда до будинку та кімната будувалися померлим чоловіком відповідачки, і газ до будинку проводився в тому числі й за кошти відповідачки. З огляду на зазначене просила врахувати дані обставини при ухваленні рішення (а.с. 191-192).

Представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району в судове засідання не з`явився, сільський голова Кравченко В.В. подав заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника сільської ради, при прийнятті рішення поклався на розсуд суду (а.с. 105).

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, відповідно до копії договору дарування від 29.05.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Білозарецькою О.Ю., ОСОБА_3 передав безоплатно у власність ОСОБА_1 цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №168461945 від 29.05.2019 року право власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 7).

З копій довідок виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області №1861 від 08.11.2018 року та №1241 від 09.07.2019 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8, 36).

З копій актів від 02 листопада 2018 року та від липня 2019 року, складених мешканцями с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з листопада 2003 року (а.с. 9, 37).

З копії відповіді Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації №1589 від 29.03.2019 року (а.с. 10) на запит адвоката Путіліна Є.В., вбачається, що ОСОБА_1 15.01.2016 року зверталася до Управління з питання призначення житлової субсидії. До даної відповіді додано копії документів, що були подані ОСОБА_1 з приводу призначення їй житлової субсидії (а.с. 11-14). Зокрема, серед представлених документів містяться копії довідок про склад зареєстрованих осіб в будинку по АДРЕСА_1 , де вказано, що за даною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також міститься акт від 14.01.2016 року, затверджений сільським головою Вінницько-Хутірської сільської ради В.В. Кравченко, згідно якого при обстеженні будинку по АДРЕСА_1 встановлено наявність реєстрації за цією адресою вказаних вище осіб. Також встановлено, що ОСОБА_2 за даною адресою не проживає і це підтвердили сусіди. Встановлено, що особисті речі, предмети гігієни ОСОБА_2 в будинку відсутні, що підтверджує не проживання ОСОБА_2 в даному будинку (а.с. 14).

З копії довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Вінницько_хутірської сільської ради №408 від 14.12.2018 року (а.с. 61) вбачається за в АДРЕСА_2 , без реєстрації проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її дочка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до копій свідоцтв про народження та про смерті (а.с. 62-65) ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 помер в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області. ОСОБА_6 та ОСОБА_15 є батьками дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно копій листів виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області №66 від 15.01.2019 року (а.с. 66) та №4 від 15.01.2019 року (а.с. 67) при складанні акту від 06.11.2018 року щодо непроживання ОСОБА_2 в житловому будинку по АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_3 , комісія обстежувала житлові кімнати, в яких проживає ОСОБА_1 із сином ОСОБА_13 .. Кімнати, де проживає ОСОБА_6 із дочкою ОСОБА_14 комісія не обстежувала. Зі слів та свідчень сусідів ОСОБА_2 в даному будинку не проживає з листопада 2003 року. Відповідно до записів в погосподарських книгах, номер будинковолодіння АДРЕСА_1 було змінено на №51 , власником якого є ОСОБА_3 . ОСОБА_6 та її неповнолітня дочка ОСОБА_14 проживають в АДРЕСА_3 ) без реєстрації, власником даного будинковолодіння є її дядько ОСОБА_3 .

Відповідно до копій довідок виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради №№1402, 1403, 1404 від 15.08.2019 року (а.с. 108, 109, 110) житловий будинок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 є одним і тим самим будинком. Даний будинок раніше належав ОСОБА_3 , а з 29.05.2019 року належить ОСОБА_1 згідно договору дарування. ОСОБА_6 та її дочка ОСОБА_14 з народження по теперішній час проживають за адресою - АДРЕСА_1 без реєстрації. Власником даного будинковолодіння є ОСОБА_1 .. При складанні акту від 06.11.2018 року про непроживання ОСОБА_2 в даному будинку, комісія обстежували житлові кімнати, в яких проживає ОСОБА_1 ..

З копій розрахунків вартості наданих послуг з електропостачання та квитанцій про сплату за отримані послуги електропостачання в період з 2010 року по 2018 рік (а.с. 75-80) вбачається, що особовий рахунок на постачання електроенергії оформлено на ОСОБА_5 .

Відповідно до копій квитанцій по оплаті за спожитий газ за жовтень-листопад 2010 року по АДРЕСА_2 платником є ОСОБА_6 (а.с. 74).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 30.09.2019 року, затвердженого сільським головою с. Вінницькі Хутори Кравченко В.В. (а.с. 112), було обстежено домоволодіння по АДРЕСА_1 . Встановлено, що будинок умовно поділений на дві частини. У одній проживає ОСОБА_1 із дитиною, а в іншій - ОСОБА_6 , її дитина ОСОБА_14 та співмешканець ОСОБА_17 .. Дана частина будинку складається із кімнати, кухні та веранди.

Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради №227 від 29.07.2019 року (а.с. 113) за адресою - АДРЕСА_2 , проживають без реєстрації ОСОБА_6 та її дочка ОСОБА_14 .

Згідно листа Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області №716 від 05.12.2019 року (а.с. 139) сільською радою не приймалося рішення про зміну номеру будинку по АДРЕСА_4 , юридична адреса вказаних будинковолодінь не змінювалася, зміни відбулися лише у погосподарських книгах сільської ради, що не є правовстановлюючими документами.

Відповідно до листа Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області №1294/202-2020 від 31.01.2020 року (а.с. 181), наданому на виконання ухвали суду від 11.07.2019 року щодо надання інформації про те, чи зверталася ОСОБА_2 протягом 2016-2019 років із заявами щодо неправомірних дій з приводу вчинення їй перешкод в користуванні житлом по АДРЕСА_1 , повідомляється, що в базі інформаційно-телекомунікаційної системи інформаційного порталу Національної поліції України Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області відомості стосовно фіксації звернень ОСОБА_2 відсутні. Також додатково було здійснено перевірку журналів вхідної документації відділу діловодства Вінницького РВП за 2016-2019 роки, але фіксації звернень ОСОБА_2 не виявлено.

Також судом в судових засіданнях, які відбулися 22.11.2019 року, 10.01.2020 року, 27.01.2020 року та 29.01.2020 року було допитано свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 ..

Так, свідок ОСОБА_18 суду показала, що проживає неподалік від будинку позивачки, сторін знає як сусідів, оскільки проживає там зі свого народження. Знає, що в спірному будинку проживає ОСОБА_1 із сином. В іншій частині будинку проживає дочка відповідачки. Відповідачку ОСОБА_2 вона за адресою АДРЕСА_1 не бачила років 10-15. До того, бачила там відповідачку. З часу коли в даному будинку стала проживати дочка відповідачки ОСОБА_6 , відповідачка ОСОБА_2 там не проживає. Свідок кожного ранку та ввечері ходила повз їх будинок на роботу, однак відповідачку у дворі ніколи не бачила. Свідок вказала також, що в будинку у них вона не була.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що проживає неподалік, через дві хати, від позивачки ОСОБА_1 .. Сторін по справі знає як сусідів. Відповідачку ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 він не бачив приблизно 10 років. Дочку відповідачки - ОСОБА_6 бачить досить часто. Всередині їх будинку він не бував. Про існуючий між сторонами конфлікт він нічого не чув.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що проживає неподалік, метрів за 15, від сторін, знає позивачку як сусідку, проживає там з 2000 року. Про існування конфлікту між сторонами йому нічого не відомо. Відповідачку ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 він не бачив більше 10 років. Знає, що відповідачка за цією адресою колись проживала. Також знає, що в іншій частині будинку проживає дочка відповідачки. Вказав, що він підписував акт у якому підтвердив факт того, що ОСОБА_2 не проживає в даному будинку.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є дочкою відповідачки ОСОБА_2 , а позивачка є її двоюрідна сестра. Зазначила, що її батько ОСОБА_5 помер у 1998 році. Через рік мати - ОСОБА_2 вийшла вдруге заміж та вони почали проживати в АДРЕСА_1 . Однак її баба, яка була свекрухою відповідачки, а згодом і її дядько ОСОБА_3 (батько позивачки ОСОБА_1 ) почали виганяти відповідачку з цього будинку. Внаслідок чого мати та її чоловік в 2005 році переїхали проживати в м. Гнівань Вінницької області в квартиру її чоловіка. Мати приблизно раз на тиждень приїжджає до неї та буває ночує у неї. В цьому будинку залишилися її речі та її меблі. Меблі вона згодом замінила на інші, оскільки робила ремонт у тій частині будинку, де вона проживає. ОСОБА_2 давала та дає гроші на газ і електроенергію, що використовується у цьому будинку. За використану нею електроенергію вона платить самостійно, оскільки особовий рахунок відкритий на її батька ОСОБА_5 .. За газ, що використовується, вона дає гроші або позивачці, або її чоловіку, або її матері, розписки при цьому не бере у них. Суму коштів, яку слід сплатити за газ їй каже позивачка. Також пояснила, що у 2004 році мати ходила до сільської ради з приводу того, що їй не дають проживати в даному будинку. Ще зазначила, що в тій частині будинку, де вона проживає із сім`єю, нею було проведено ремонт, зокрема, замінено вікна, утеплено цю частину будинку та зробила ще багато чого. Води в її частині будинку немає, оскільки батько позивачки не дає дозволу на проведення в будинок води. Із позивачкою вони в даний час перебувають у неприязних відносинах через ситуацію що склалася, хоча раніше відносини були добрі.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він знає сторін у справі як сусідів. Вказав, що чув, що після смерті першого чоловіка ОСОБА_2 між нею та батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_3 почалися сварки, що ОСОБА_3 виганяв ОСОБА_2 з будинку. Іноді, час від часу, вранці або ввечері він бачив ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 . Знає, що вона хотіла влітку 2019 року провести в будинок воду. І чоловік її дочки - ОСОБА_6 просив його допомоги провести в будинок воду. Коли він та ще один чоловік прийшли проводити воду, то батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заборонив це робити. Також в частині будинку де проживає ОСОБА_6 із сім`єю він допомагав робити ремонт. Це було роки три тому. Ремонт в будинку робила дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_6 і її чоловік ОСОБА_22 за власні кошти. Свідок також вказав, що фактично кожного дня в даному будинку проживають ОСОБА_6 , її дитина і чоловік. ОСОБА_2 проживає там не щодня, бачить її там приблизно один раз на тиждень. Те, що вона там з`являється, свідок знає точно, але чи проживає в даному будинку відповідачка - свідок не знає. В іншій частині будинку проживає ОСОБА_1 із сином. ОСОБА_2 проживала в цьому будинку не довго. Про існуючий між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 конфлікт свідок знає зі слів. Свідком того коли ОСОБА_2 хотіла заїхати в спірний будинок свідок не був. Окрім того, свідок зазначив, що коли бачив ОСОБА_2 на території домоволодіння, та була у одязі, який не є домашнім.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що він є чоловіком відповідачки ОСОБА_2 . Сторін у справі знає з 1998 року. До 2004 року вони спільно проживали в АДРЕСА_1 , а в 2005 році він з дружиною ОСОБА_2 та з меншою дочкою ОСОБА_2 виїхали проживати в м. Гнівань Вінницької області в квартиру, яка належить йому та його сестрі. Також пояснив, що ОСОБА_2 періодично, хоча б раз на тиждень, їздить до дочки ОСОБА_6 в с. Вінницькі Хутори, там є її речі, меблі. Крім того, ОСОБА_2 дає гроші на комунальні послуги через дочку ОСОБА_6 . З 2005 року він постійно проживає в м. Гнівань Вінницької області із ОСОБА_2 .. Її речі знаходяться в м. Гнівані. Свідок також вказав, що в тій частині будинку, де проживає дочка ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 двом сім`ям проживати не можливо, оскільки там одна маленька кімната, кухня і веранда. Свідок не пам`ятає чи зверталася ОСОБА_2 з 2005 року до правоохоронних органів з приводу перешкод у проживанні в даному будинку. Також свідок вказав, що з 2005 року вони не намагалися заїхати проживати в даний будинок.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що сторін у справі знає як сусідів, оскільки проживає напроти їх будинку. Зазначив, що в 1998 році помер чоловік відповідачки і через рік вона вдруге одружилася. Всі проживали в АДРЕСА_1 . Свідок знає, що батько позивачки ОСОБА_3 хотів вигнати ОСОБА_2 з будинку, перекривав на зиму їм газ, а тому приблизно в 2005 році вона із другим чоловіком виїхали проживати в м. Гнівань. Сам конфлікт та як батько позивачки виганяв відповідачку з даного будинку він безпосередньо не бачив, але знає, що вони сварилися. Свідок зазначив, що досить часто бачить відповідачку в будинку по АДРЕСА_1 . Відповідачка проживає в м. Гнівані і в с. Вінницькі Хутори . Також свідок зазначив, що в тій частині будинку, де проживає дочка відповідачки, в минулому році було зроблено ремонт. Відповідачка досить часто ночує у цьому будинку, він особисто часто буває у них в гостях, однак не знає де там всім розміститись, так як там досить мало місця.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд, згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вказаний спір регулюється положеннями Житлового кодексу України та Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що права власника житлового будинку, квартири визначені ст.ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом особами, які заселилися до нього зі згоди колишнього власника, у випадку зміни власника.

Виникнення права осіб на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої вони вселилися, права власності на це житло, а отже, припинення права власності цієї особи на житло припиняє право осіб, які з її згоди були вселені, на користування ним.

Право відповідача, яка не є власником спірного будинку, на користування ним було похідними від прав колишнього члена сім`ї попереднього власника майна, а з припиненням його права власності, припинилося й право користування житлом відповідача.

Позивач є власником будинку, яка не давала згоди на вселення та реєстрацію у ньому відповідачки.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази та покази свідків не підтвердили факт проживання відповідача ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 . А навпаки, з показів свідків вбачається, що відповідач ОСОБА_2 лише періодично приїздить до даного будинку, оскільки там проживає її дочка та онука, а вона їх навідує. За період часу з 2016 року по 2019 рік відповідач не зверталася до правоохоронних органів або до суду з приводу вчинення позивачем їй перешкод в користуванні житловим приміщенням по АДРЕСА_1 , що в свою чергу не підтверджує позицію відповідача про чинення перешкод позиваем у проживанні відповідача за вказаною адресою. Факт проживання у спірному будинку дочки відповідачки, до того ж і без реєстрації її місця проживання за вказаною адресою, не доводить факту проживання в цьому будинку самої відповідача.

Також суд бере до уваги ту обставину, що відповідач з 2005 року проживає в належній її чоловіку квартирі в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області.

Таким чином, право власника даного будинку - позивачки, порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, підлягає захисту.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с. 1) та понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3780,00 грн., які належним чином підтверджені (а.с. 168-172, 188-190).

Відповідно до ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156, 405 ЖК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району, Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право на користування житлом - будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 ,768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору та 3780 (три тисячі сімсот вісімдесят) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.П. Шевчук