Справа № 464/5850/19 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/811/3763/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Скалатська міська рада, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі чого видано свідоцтво про смерть, є рідною матір`ю, а заявник ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ) є рідною дочкою ОСОБА_3 . В обґрунтування заяви покликалася на те, що після смерті матері звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса. Під час оформлення спадкової справи з`ясувалась невідповідність прізвища померлої у свідоцтві про смерть, в якому вказано « ОСОБА_3 ». У свідоцтві про право на спадщину за законом вказано прізвище « ОСОБА_3 », у державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено прізвище « ОСОБА_3 », у свідоцтві про народження спадкоємця, зазначено прізвище матері та дитини « ОСОБА_3 ». Відтак, такі розбіжності суттєво впливають на права заявника, оскільки неможливо здійснити прийняття спадщини за законом до встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2019 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Скалатська міська рада про встановлення факту родинних відносин - відмовлено.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме родинних відносин, жодним чином не впливає на спадкові права і обов`язки спадкоємців за заповітом та за законом, за відсутністю спору між ними у зв`язку з їх відмовою від спадкування на користь заявниці. Вказує на те, що суд першої інстанції наданих до заяви доказів не дослідив, що заведена спадкова справа після смерті спадкодавця та не встановив коло спадкоємців померлої, які відмовились від спадкування на користь заявниці, що є грубим порушенням норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не повністю відповідає.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті заявниця 26.09.2019 звернулась до приватного нотаріуса Підволочинського районного нотаріального округу Тернопільської області Журавель С. С. із заявою про прийняття спадщини, де під час оформлення спадкової справи з`ясувалась невідповідність дійсного прізвища матері ОСОБА_3 .

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку виник спір про право на спадщину.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ч.1-2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

З матеріалів справи убачається, що спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом є ОСОБА_5 , який 18.09.2019 , тобто у визначений ст. 1270 ЦК України строк подав заяву приватному нотаріусу про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь ОСОБА_1 (а.с.16,17).

Іншими спадкоємцями за законом є діти ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які у визначений ст.1270 ЦК України строк подали приватному нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини в користь ОСОБА_1 (а.с.18-19).

З огляду на те, що спадкоємці за заповітом та за законом ОСОБА_3 у встановлений законом строк відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 , що вбачається з наданих заявницею матеріалів спадкової справи, суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження у справі, прийшов до передчасного висновку про наявність спору про право на спадщину.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вказане, оскаржувана ухвала суду залишатись в силі не може та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374,379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2019 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 04.03.2020

Головуючий

Судді