ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року м. Чернівці

справа № 724/1201/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Вовкун Н.Ю.

за участю представника відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» Миронова Сергія Івановича

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз»

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2020 року, головуючий у першій інстанції Руснак А.І.

встановив:

ОСОБА_1 у серпні 2020 року звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про захист прав споживача та відшкодування матеріального і моральної шкоди.

Просив відновити становище, яке існувало до порушення, зобов`язати Акціонерне товариство «Чернівцігаз» як оператора газорозподільної мережі забезпечити можливість цілодобового доступу до газорозподільної системи будинку АДРЕСА_1 шляхом відновлення газопостачання за рахунок оператора газорозподільної мережі.

Визнати дії працівників Акціонерного товариства «Чернівцігаз» по припиненню газопостачання 28 грудня 2019 року по АДРЕСА_1

Справа №724/1201/20 Головуючий у 1 інстанції Руснак А.І.

Провадження №22-ц/822/1001/20 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

безпідставними та зобов`язати відшкодувати вартість недоотриманого природного газу.

Стягнути з Акціонерного товариства «Чернівцігаз» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, що виникла у результаті недотримання вимог Кодексу в сумі 15 000 грн. та моральну шкоду в сумі 70 000 грн.

ОСОБА_1 у жовтні 2020 року звернувся з заявою про забезпечення позову.

Просив забезпечити позов шляхом зобов`язання Акціонерного товариства «Чернівцігаз» вчинити певні дії, відновити газопостачання для отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи та передачу належних споживачу об`ємів природного газу по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газороздільної системи «Чернівцігаз» відновити газопостачання для отримання цілодобового доступу до газороздільної системи та передачу належних споживачу об`ємів природного газу по АДРЕСА_1 .

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» в апеляційній скарзі просить ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2020 року скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не застосовано положення ч.9 ст.153 ЦПК України, встановивши, що до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору, не вирішив питання про повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову за змістом є тотожним позовним вимогам, що суперечить вимогам ч.10 ст.150 ЦПК України.

Судом під забезпечення позову фактично вирішено спір по суті

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1, 2 ст.149, ч.1, 3 ст.150, ч.1 ст.151 ЦПК України та дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерного товариства «Оператор газороздільної системи «Чернівцігаз» відновити газопостачання для отримання цілодобового доступу до газороздільної системи та передачу належних споживачу об`ємів природного газу по АДРЕСА_1 .

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав у сфері житлово-комунальних послуг, тобто у правовідносинах, які безпосередньо стосуються безпеки його життя та здоров`я.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

На підставі ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст.149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Крім того, відповідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останні просили ухвалити судове рішення, є відновлення становища, яке існувало до порушення, зобов`язати Акціонерне товариство «Чернівцігаз» як оператора газорозподільної мережі забезпечити можливість цілодобового доступу до газорозподільної системи будинку АДРЕСА_1 шляхом відновлення газопостачання за рахунок оператора газорозподільної мережі, визнання дій працівників Акціонерного товариства «Чернівцігаз» по припиненню газопостачання 28 грудня 2019 року по АДРЕСА_1 безпідставними та зобов`язати відшкодувати вартість недоотриманого природного газу, матеріальну шкоду, що виникла у результаті недотримання вимог Кодексу в сумі 15 000 грн. та моральну шкоду в сумі 70 000 грн.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що у разі невжиття заходу забезпечення позову у вигляді зобов`язання Акціонерного товариства «Чернівцігаз» вчинити певні дії, відновити газопостачання для отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи та передачу належних споживачу об`ємів природного газу по АДРЕСА_1 може істотно ускладнити чи унеможливити зробити розрахунок об`єму недоотриманого природного газу, вартість якого входить в ціну позову, захистити інтереси ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду.

Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру відновлення становища, яке існувало до порушення, зобов`язати Акціонерне товариство «Чернівцігаз» як оператора газорозподільної мережі забезпечити можливість цілодобового доступу до газорозподільної системи будинку АДРЕСА_1 шляхом відновлення газопостачання за рахунок оператора газорозподільної мережі, визнання дій працівників Акціонерного товариства «Чернівцігаз» по припиненню газопостачання 28 грудня 2019 року по АДРЕСА_1 безпідставними, в цьому випадку має досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Водночас судом першої інстанції не надано оцінки вірогідності того чи може невжиття заходів забезпечення позову у даній справі (у разі задоволення позову) унеможливити ефективний захист порушеного права ОСОБА_1 за захистом якого він звернувся.

Натомість, забезпечення позову у спосіб зобов`язання Акціонерного товариства «Чернівцігаз» вчинити певні дії, відновити газопостачання для отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи та передачу належних споживачу об`ємів природного газу по АДРЕСА_1 фактично наперед вирішує питання, які стосуються розгляду позовних вимог по суті, оскільки беззаперечно пов`язане з предметом спору,

Згідно із частиною десятою статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, в цих випадках суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

Близька за змістом правова позиція викладена Верховним Судом у справі № 902/483/18 (постанова від 21.01.2019).

Обраний вид забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерного товариства «Чернівцігаз» вчинити певні дії, відновити газопостачання для отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи та передачу належних споживачу об`ємів природного газу по АДРЕСА_1 фактично є тотожним задоволенню одної з позовних вимог до вирішення спору по суті, що є недопустимим відповідно до ч 10 ст. 150 ЦПК України, оскільки при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

У матеріалах справи відсутні докази, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 з зобов`язання Акціонерного товариства «Чернівцігаз» вчинити певні дії, відновити газопостачання, визнання дій в Акціонерного товариства «Чернівцігаз» по припиненню газопостачання неправомірними, стягнення майнової та моральної шкоди, за захистом яких він звернувся до суду.

Невжиття заявленого заходу забезпечення позову не призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав або інтересів ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Крім того, заходи забезпечення позову у вигляді відновлення газопостачання для отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи та передачу належних споживачу об`ємів природного газу по АДРЕСА_1 не спрямовані на збереження вже існуючих обставин спірних правовідносин.

Тому невжиття заявленого заходу забезпечення позову не призведе до істотно ускладнення чи унеможливить здійснити розрахунок об`єму недоотриманого природного газу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову на порушення норм процесуального права.

Разом з тим не заслуговують на увагу посилання Акціонерного товариства «Чернівцігаз» в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції встановивши, що до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору, не вирішив питання про повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вказані порушення не призвели до ухвалення неправильного по суті судового рішення у зв`язку з ненаданням ОСОБА_1 доказів на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тому ухвала Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2020 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» задовольнити.

Ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2020 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 3 грудня 2020 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

О.О. Одинак