Провадження № 2/522/694/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області 03.10.2011 року у виконавчому провадженні № 29100543 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 12047631 від 10.01.2012 року).

В обґрунт ування позову позивач послалась на те, що на виконанні у відділі ДВС перебувало зведене виконавче провадження № 30499858 з примусового виконання вимог виконавчих листів № 2-3872/10, виданих Приморським районним судом м. Одеси 23.05.2011 року року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» коштів у розмірі 2 686 564,55 грн. та 910 грн. удового збору.

03.10.2011 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, того ж дня, для забезпечення вимог виконавчого документа на майно боржника накладено арешт, про що винесено відповідну постанову.

Наразі, виконавче провадження завершено, а виконавчі листи повернуто стягувачу, що передбачає зняття арешту з майна боржника, що, однак, зроблено не було.

Ухвалою суду від 11.09.2019 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 04.11.2019 року.

10.10.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відділ ДВС просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що боржником, на рахунок виконавчої служби не переведено коштів на задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника, а тому підстави для зняття арешту з майна відсутні. Крім того, вимоги ОСОБА_1 фактично є оскарженням дій державного виконавця, процесуальний строк на що, позивач пропустив.

15.10.2019 року від представника позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якій представник позивача посилається на те, що позивачем вибрано належний спосіб захисту своїх прав власності, а подальша дія арешту майна, вчинена в рамках виконавчого провадження, безпідставна так як повернуті Банку виконавчі листи до повторно виконання не були пред`явлені.

04.11.2019 року підготовче засідання перенесено на 20.01.2020 року у зв`язку з неявкою сторін.

У підготовчому засіданні 20.01.2020 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 26.02.2020 року.

У судове засідання 26.02.2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримано.

Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 179818446 від 03.09.2019 року) існує обтяження усього майна ОСОБА_1 . Підставою даного обтяження виступає постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. ВП № 29100543, 03.10.2011 року, Перший Приморський ВДВС Одеського МУЮ, державний виконавець Паук О.І., на підставі виконавчого листа № 2-3872/10, який виданий Київським районним судом м. Одеси 23.05.2011 року.

Відповідно до тексту відповідей Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15.07.2019 року № 30064, від 23.07.2019 року № 31061, від 12.09.2019 року № 38079, які надані на запити та клопотання представника позивача, адвоката Іващенко А.П., на виконанні у Першому Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало зведене виконавче провадження № 30499858 з примусового виконання вимог виконавчих листів № 2-3872/10, виданих Приморським районним судом м. Одеси 23.05.2019 року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» коштів у розмірі 2 686 564,55 грн. та 910 грн. судового збору.

03.10.2011 року у державним виконавцем відкрито виконавче провадження, того ж дня, для забезпечення вимог виконавчого документа на майно боржника накладено арешт, про що винесено відповідну постанову.

10.10.2011 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

11.10.2011 року винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 29100543, № 29096484 у зведене виконавче провадження № 30499858.

25.02.2012 року виконавче провадження завершено. Виконавчі листи повернуто стягувачу згідно пункту 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції 606-ХІV.

При цьому положення ст..47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції 606-ХІV, передбачають підстави повернення виконавчого документа стягувану та містять норми про те, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску разом із звітом державного виконавця про його використання.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Тобто, норми даної статті не передбачали обов`язок державного виконавця зняти арешти з майна боржника, вжиті на виконання тих виконавчих листів, які повертаються.

Також, відповідно до пункту 15 розділу VIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої Наказом № 512/5 від 02.04.2012 Міністерства юстиції України у редакції від 24.12.2012 року, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Згідно пункту 2 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на даний час, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Першим Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, адвокату позивача повідомлено, що рахунок, на який необхідно зарахувати кошти для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження: Перший Приморський ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області (код: 41405070; МФО: 820172; р/р НОМЕР_1 ), кошти у розмірі 2 956 560,00 грн, призначення платежу - ВП № 29100543, 29096484.

Таким чином, наразі, законодавчо встановлений порядок зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , про що представнику позивача було повідомлено у вказаних листах, які адресовані йому відповідачем.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Однак, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 виконав вимоги, які встановлені пунктом 2 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд доходить висновку про необгрутованість позову ОСОБА_1 та залишає його без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про зняття арешту з майна - залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04.03.2020 року.

Суддя: В.Я.Бондар