Справа № 353/897/19
Провадження № 2/353/26/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Риндич О.М.,

позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи без самостійних вимог: Органу опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області - Шкварок І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, Орган опіки та піклування Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки і піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про визначення місця проживання дитини спільно з матір`ю,-

в с т а н о в и в:

16.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його місцем проживання, та стягнення аліментів на його користь на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.06.2019 року до досягнення дитиною повноліття та припинити з 04.06.2019 року стягнення з нього аліментів, згідно постанови Вінницького апеційного суду від 24.04.2019 року в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2007 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після реєстрації шлюбу вони з відповідачем проживали по АДРЕСА_1 , де і народилися їхні діти. Влітку 2018 року він перебував в Республіці Польща. Дружина повідомила йому по телефону, що їде із дітьми у гості до своїх батьків у с. Северинівка Ямпільського району Вінницької області.Через деякий час дружина приїхала в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області автомобілем та забрала все їхнє спільнонажите майно з будинку по АДРЕСА_1 . В серпні 2018 року він повернувся з Республіки Польща і поїхав проживати до дружини в с. Северинівка Ямпільського району Вінницької області. З цього часу між ними час від часу виникали конфлікти через те, що дружина зізвонювалася з своїм колишнім хлопцем, який проживав у сусідньому селі. На початку жовтня 2018 року він знову поїхав на роботу в Республіку Польща, звідки він повернувся до своєї матері в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. По телефону дружина в категоричній формі йому повідомила, щоб вони більше разом жити не будуть і сказала, щоб він до неї не їхав.

28.03.2019 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області шлюб між ними розірвано. Питання щодо місця проживання дітей судом не вирішувалося.

Постановою Вінницького аеляційного суду від 24.04.2019 року стягнуто з нього на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1500 грн. та дочки ОСОБА_6 в розмірі 1000 грн., починаючи з 21.12.2018 року і до повноліття дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

В квітні 2019 року вкотре син ОСОБА_4 зателефонував йому та попросив забрати його хоча б на літні канікули. 04.06.2019 року він, за попередньою домовленістю з відповідачем, приїхав у м. Ямпіль, куди з дітьми поїхала і вона. Вони цілий день гуляли з дітьми, а ввечері він з сином ОСОБА_4 приїхали в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області, що було узгоджено з його колишньою дружиною. Через два дні після приїзду до нього син ОСОБА_4 повідомив йому, що більше до мами не поїде, оскільки його там б`є баба, яка в нетверезому стані разом з мамою відбирають у нього телефон, щоб він не міг зателефонувати йому. Кожні вихідні мати залишає його самого, а сама їде із сестричкою ОСОБА_7 в сусіднє село до свого знайомого ОСОБА_8 . Одного разу мама взяла і його в гості до ОСОБА_8 , де не дивлячись на те, що вони ще не спали, мати з ОСОБА_8 кохалися. Тому син категорично відмовився повертатися до матері і до цього часу не бажає чути про переїзд в с. Северинівка Ямпільського району Вінницької області.

У зв`язку із вищенаведеним, він запропонував дружині, залишити сина з ним на проживання, але вона категорично заперечила та почада писати у правоохоронні органи різного роду заяви про те, що він негативно впливає на сина та примусово утримує його в себе.

Вказав, що він працює в ТОВ «Граніт» на посаді охоронника. У вільний від основної роботи час за плату виконує будівельні роботи. Його дохід в місяць становить біля 7000 грн. Він забезпечений житлом по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 . Спиртними напоями він не зловживає, за місцем проживання харектеризуєся з позитивної сторони. Дуже добре відноситься до сина, тяжких захворювань не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З 02.09.2019 року син ОСОБА_4 навчається у 5 класі Олешанського ліцею та перебуває на його утриманні, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча має можливість її надавати, оскільки офіційно працює фельдшером в с. Северинівка Ямпільського району Вінницької області та отримує заробітну плату в розмірі 4173 грн. В той же час, він згідно рішення суду сплачує на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , хоча він з 04.06.2019 року знаходиться на його утриманні.

А тому бажає, щоб з відповідача з 04.06.2019 року на його користь стягувалися аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. При цьому слід припинити з 04.06.2019 року стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1500 грн., згідно з постановою Вінницького апеляційного суду від 24.04.2019 року.

Ухвалою судді Тлумацького районого суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 19.09.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та призначено підготовче судове засідання у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області на 15 год. 00 хв. 10.10.2019 року. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено третій особі п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання письмових пояснень щодо позову.

10.10.2019 року, тобто до закінчення підготовчого провадження,відповідач ОСОБА_2 на адресу суду надіслала відзив по позов (а.с. 35-36), в якому просила позвну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення. Свої заперечення обгрунтувала тим, що позовні вимоги є надуманими, не відповідають дійсним обставинам справи, у позові крім брехні нічого цінного не має. Вказала, що на початку червня 2019 року до неї за її місцем проживання в с. Северинівку Ямпільського району Вінницької області приїхав позивач і шляхом обманних дій забрав сина ОСОБА_3 на прогулянку, а надалі поїхав з ним до себе в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області, де і на даний час проживає. По суті викрадення сина, вона зверталася до посадових інстанцій усіх рівнів, але бюрократична машина, як завжди ні в чому на допомогу не пішла, тільки займалися відписками. З часу призначення аліментів позивач сплатив їй 4930 грн. на утримання дітей, а в подальшому вона переконана, що він нічого платити не буде. Вказала, що вагомі обставини змусили її з дітьми переїхати проживати до її батьків і там на мізерну заробітну плату та пенсію матері проживати і доглядати дітей.

Цього ж дня, ОСОБА_2 на адресу суду надіслала зустрічний позов про визначення місця проживання дитини (а.с. 43-45), в якому просила прийняти зустрічний позовом до розгляду і об`єднати в одне провадження з первісним позовом.; визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: с. Северинівка, Ямпільський район, Вінницька область; в задоволенні позовних вимог по первісному позові ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що за час шлюбу у неї з ОСОБА_1 народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які тривалий час проживали і, на її думку, повинні проживати з нею за місцем їхньої реєстрації в с. Северинівка Ямпільського району Вінницької області.

Старший син ОСОБА_4 на протязі 2018-2019 навчального року навчався у філії «Заклад середньої освіти I-II ст.» с. Северинівка ОНЗ «Заклад загальної середньої освіти І-III ст.» с. Довжок Ямпільського району. На сьогоднішній день вона проживає в одному домоволодіння з дочкою ОСОБА_9 та своєю матір`ю. Джерелами до існування є її заробітна плата, пенсія її матері, виплата коштів на майнові та земельні паї матері і покійного батька, а також підсобне господарство.

На початку червня 2019 року до неї за її місцем проживання в с. Северинівку Ямпільського району Вінницької області приїхав ОСОБА_1 і шляхом обманних дій забрав сина ОСОБА_3 на прогулянку, а надалі поїхав з ним до себе в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області, де і на даний час проживає. Вказала, що ОСОБА_1 вихованням сина не займається, на роботу влаштувався тільки на час судового розгляду справи, дитина майже постійно проживає з його мамою. З часу призначення аліментів, ОСОБА_1 тільки у вересні 2019 року надав їй 4900 грн. аліментів на утримання дітей. Вважає, що син і донька повинні проживати разом з нею, оскільки вона як мати зможе їм приділити належну увагу, займатися їх вихованням, духовним і соціальним розвитком. Вона категорично заперечує проти того, щоб дитина виросла і виховувалася у батька ОСОБА_1 , оскільки це зашкодить дитині.

Ухвалою Тлумацького районого суду Івано-Франківської області від 10.10.2019 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та залучено до участі у справі за даним позовом в якості третьої особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області, який знаходиться за адресою: вул. Свободи, 132, м. Ямпіль, Винницька область, 24500. Встановлено третій особі без самостійних вимог: Органу опіки та піклування Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання письмових пояснень щодо позову. Зобов`язано третіх осіб без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області та Орган опіки та піклування Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області надати суду письмові висновки щодо доцільності/недоцільності визначення місця проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька ОСОБА_1 , за адресою: с. Олеша, Тлумацький район, Івано-Франківська область. Підготовче судове засідання відкладено на 13 год. 00 хв. 20.11.2019 року.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано останній, з часу вручення копії ухвали, десятиденний строк, для усунення недоліків. Підготовче судове засідання по даній цивільній справі відкладено до 13 год. 00 хв. 20.12.2019 року.

06.12.2019 року від ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява, в якій вона усунула недоліки зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2019 рокузустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, об`єднано їх в одне провадження з первісним позовом та присвоєно справі загальний номер № 353/897/19, а провадженню номер № 2/353/456/19. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження в підготовчому судове засіданні о 11 год. 00 хв. 28.01.2020 року.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та Призначено її до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 13 год. 00 хв. 28.02.2020 року у приміщенні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

В судовому засіданні позивач відповідач ОСОБА_1 первісний позов підтримав з підстав зазначених в ньому, просив його задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову -відмовити. Вказав, що з 02.09.2019 року син навчається 5 класі Олешанського ліцею. Він займається вихованням сина, робить з ним уроки. Дитина має все необхідне: предмети гігієни, стіл, шафу, ліжко. Коли він на роботі за дитиною доглядає його матір. З часу проживання сина з ним, мати жодного разу його не провідувала, не цікавилася його життям та успіхами в навчанні. Відповідач зверталася у поліцію із заявою, що він викрав сина, з приводу чого він надав поліції пояснення. Ствердив, що син категорично не бажає проживати з матір`ю, оскільки бабуся (мати ОСОБА_2 ) постійно його ображає, б`є, а мати за нього ніколи не заступається. Він не забороняє сину спілкуватися з матір`ю. Заборгованості по сплаті аліменті на даний час в нього немає.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 підтримала зустрічний позов, з підстав зазначених у зустрічній позовній заяві та відзиві на первісний позов, просила зустрічну позовну заяву задовольнити, а в задоволенні первісного позову - відмовити. Додатково пояснила, що оскільки у неї з ОСОБА_1 сімейне життя не складалося, вона переїхала разом з дітьми до своїх батьків в с. Северинівка Ямпільського району Вінницької області. 01.09.2019 року позивач-відповідач приїхав до них, часто зловживав спиртними напоями та через 2 тижні повернувся в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. Вказала, що відповідач не доглядає за сином, дитина не забезпечена сезонним одягом. Коли син ОСОБА_4 захворів, ОСОБА_1 до лікаря не звертався, лікував його самостійно. Вона за фахом медсестра, тому може надавати дітям медичну допомогу. Вказала, що з моменту проживання сина з батьком, вона жодного разу не провідувала його, не цікавилася його успіхами у навчанні, оскільки боялася колишнього чоловіка. Також зазначила, що в органи опіки та піклування для визначення часу для спілкування з дитиною не зветалася, тільки писала заяву у поліцію з приводу викрадення сина. На засідання комісії Тлумацької РДА з приводу розгляду клопотання про визначення місця проживання сина ОСОБА_10 вона не з`явилася, хоча була повідромлена про час, дату та місце засідання комісії. Вона висилала дитині одяг та взуття, а також кошти в розмірі 1500 грн. Бажає, щоб син проживав разом з нею, оскільки вона може доглядати за ним належним чином.

В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області - Шкварок І.В. первісний позов ОСОБА_1 підтримала, з підстав, зазначених у висновку Тлумацької РДА Івано-Франківської області, вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 . Додатково пояснила, що на засіданні комісії Тлумацької РДА, як органу опіки та піклування, було розглянуто питання захисту інтересів малолітнього ОСОБА_4 , при розгляді даного питання орган опіки та піклування виходив в першу чергу з пріоритетів цінностей та з балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в інтересах неповнолітньої дитини та взяв до уваги: якість виховання кожним з батьків своїх обов`язків щодо дитини, прив`язаність дитини та те, хто з батьків зможе якнайкраще забезпечити інтереси сина.

Представник третьої особи без самостійних вимог Орган опіки та піклування Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Свідок ОСОБА_11 , яка є матір`ю відповідача-позивача ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснила, що її дочка веде правильний спосіб життя, не випиває, не має шкідливих звичок. Вона та її дочка займаються вихованням та утриманням малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Вказала, що вона дійсно била онука ОСОБА_4 , оскільки він прийшов додому пізно та в стані алкогольного сп`яніння, а також курив сигарети. Після чого онук такого не робив. За час спільного проживання її дочки та зятя ОСОБА_1 , останній часто зловживав спиртними напоями та наносив дочці побої, через що вони розійшлися.

Малолітній свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні висловив свою думку щодо спору, вказавши що бажає постійно проживати разом з батьком ОСОБА_1 в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. Любить свою матір та сестричку Аню, однак категорично відмовляється проживати разом з матір`ю, буде до них приїжджати в гості та на канікули, а також телефонувати. За час проживання з матір`ю бабуся його ображала, била. Мати часто їздила до іншого чоловіка, де залишалася ночувати.

Вислухавши думку сторін, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а в зустрічному позові слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Стаття 3 Конвенції про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (позивач-відповідач) та ОСОБА_2 (відповідач-позивач) з 27.10.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 28.03.2019 року розірвано. Питання визначення місця проживання малолітніх дітей судом не розглядалося (а.с. 5-7).

У шлюбі у них народилася двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є малолітніми, що підтверджуться копіями свідоцтв про народження де в графі «Батько» вказано « ОСОБА_1 », а в графі «Мати» - « ОСОБА_2 » (а.с. 4).

Як вбачається із постанов про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2019 року (а.с. 8, 9) на примусовому виконанні Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебувають два виконавчі листи № 153/1861/18, видані Вінницьким апеляційним судом 14.06.2019 року, про зменшення розміру визначеного до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі з 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2018 року і до досягнення сином повноліття до 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2018 року і до досягнення сином повноліття; зменшення розміру визначеного до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі з 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття до 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки ТОВ «Граніт» № 1009 від 10.092019 року ОСОБА_1 дійсно працює в ТОВ «Граніт» на посаді охоронника за основним місцем роботи з 04.09.2019 року Наказ № 52 від 03.09.2019 року (а.с. 10).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 22.08.2019 року ОСОБА_1 , проживає по АДРЕСА_1 . Житловий будинок побудований в 1967 році, глиняний, покритий шифером, загальною площею 40 кв.м., складається з двох житлових кімнат, газифікований. ОСОБА_1 працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 . В склад його сім`ї входять: голова двору ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син, який не зареєстрований, але проживає, ОСОБА_1 (прозивач-відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_6 , внук, не зареєстрований, але проживає, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Відповідно до довідок Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 600 від 01.08.2019 року та № 638 від 06.08.2019 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: голова двору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає без реєстрації (а.с. 12, 12 зворот).

Згідно довідки Олешанського ліцею Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 96 від 04.09.2019 року ОСОБА_3 , 2008 р.н., дійсно навчається у 5 класі Олешанського ліцею Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області з 02.09.2019 року (а.с. 13).

Відповідно до копії заповіту від 22.05.2006 року (а.с. 14) ОСОБА_14 , 1922 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 14 зворот) все своє майно, де б вона не було і з чого б воно не складалося заповіла своєму внукові ОСОБА_1 (позивач-відповідач), 1987 р.н. Дані відомості ткож підтверджуються довідкою Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області №719 від 22.08.2019 року (а.с. 15).

Згідно довідки Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 714 від 22.08.2019 року на день смерті своєї бабусі ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 (позивача-відповідач) був зареєстрований і проживав по АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Відповідно до довідки-характеристики Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 168 від 29.09.2019 року громадянин ОСОБА_1 за час проживання на території Олешанської сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони, товариський, життєрадісний, користується авторитетом серед товаришів та односельців, характер спокійний, розлучений (а.с. 17).

Згідно довідки Поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тлумацька районна лікарня» Тлумацької районної ради Івано-Франківської області серії ААМ № 557905 від 02.09.2019 року будь-які психіатричні протипоказання до виконання обов`язків охороця у ОСОБА_1 (позивач-відповідач) відсутні (а.с. 18).

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася на адресу Головного управління Національної поліції Івано-Франківської області із заявою, в якій повідомила що 03.06.2019 року її колишній чоловік ОСОБА_1 без її дозволу забрав їхнього спільного сина ОСОБА_4 і поїхав в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. Їхні спільні знайомі повідомили, що син разом з батьком ОСОБА_1 ведуть аморальний спосіб життя, вдома не ночують, постійно вештаються разом. Батько про сина не піклується, не сприяє його соціальному та духовному розвитку, змушує купувати спиртні напої та сигарети. Дитина постійно ходить брудна та неохайна. Просила відреагувати на її заяву і посприяти в питанні повернення їй сина ОСОБА_4 в найкоротші терміни (а.с. 40).

Відповідно до відповіді на заяву Головного управління Національної поліції в Івано-Франківської області № 580/108/04/37-2019 від 23.08.2019 року перевіркою встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із своїм батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_13 в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. Дитина доглянутв та забезпечена усім необхідним. Під час спілкування ОСОБА_4 висловим бажання проживати з батьком. Згідно довідки Олешанського ліцею Олешанської сільської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області ОСОБА_3 з 01.09.2019 року навчатиметься у 5 класі даного навчального закладу. З ОСОБА_1 проведено бесіду та наголошено на належне виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини. Крім того проінформовано, що вирішення сімейних спорів не належить до компетенції поліції. У разі існування такі спори вирішуються органом опіки та піклування або судом (а.с. 39).

Згідно повідомлення Тлумацької РДА Івано-Франківської області № Ф-105 від 09.08.2019 року Тлумацькою РДА розглянуто заяву ОСОБА_2 від 23.07.2019 року про надання допомоги та 06.08.2019 року здійснено виїзд за місцем проживання дитини по АДРЕСА_1 , в ході якого обстежено житлово-побутові умови проживання, вивчено умови життя і виховання дитини, розглянуто взаємовідносини та ставлення дитини до батька, а також ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків. Також проведено бесіду з батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході вивчення питання жодних порушень з боку батька ОСОБА_1 щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_4 не виявлено, умови проживання дитини батьком створені належним чином, дитина доглянута та забезпечена всім необхідним. На час перебування батька дитини на роботі вихованням онука займається бабуся ОСОБА_13 . На даний час ОСОБА_1 готується позовна заява до суду щодо визначення місця проживання дитини (а.с. 37-38).

Відповідно до довідки № 02-09/287 від 10.07.2019 року (а.с. 47) та довідки-характеристики № 379 від 07.10.2019 року (а.с. 46) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3 , також з нею зареєстровані та проживають її неповнолітні діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 з серпня 2018 року по 01.09.2019 року працювала в Северинівському ФАПі на посаді медичної сестри. На даний час знаходиться на обліку у Ямпільському районному центрі зайнятості. Має двох неповнолітніх дітей, розлучена. За місцем проживання характеризується з позитивної сторони. У побуті завжди ввічлива, тактовна, працелюбна. За характером спокійна та врівноважена, до поставлених доручень ставиться відповідально, у взаєморозумінні з односельчанами, доброзичлива, користується повагою у людей.

Згідно довідки Загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Ямпільського району Вінницької області № 18 від 16.07.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2018 року по 31.05.2019 року навчався в філії «Заклад середньої освіти I-II ст.» с. Северинівка ОНЗ «Заклад загальної середньої освіти І-III ст.» с. Довжок Ямпільського району (а.с. 48).

За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку № 01-01.11/1405 від 08.11.2019 року Ямпільської РДА Вінницької області, як органу опіки та піклування, було з`ясовано, що малолітня ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_11 , проживають в одноповерховому будинку АДРЕСА_3 . Діти забезпечені всім необхідним для проживання, навчання, для різнобічного загального розвитку та відпочинку облаштована окрема кімната. В наявності: ліжко, сервант, шафа, для зберігання одягу та особистих речей, письмовий стіл, тумбочка, крісло, телевізор, багато іграшок і різноманітних ігор для різнобічного розвитку. Також в наявності великий набір продуктів харчування, необхідний одяг відповідно до сезону та взуття. В будинку функціонує пічне опалення, твердим паливом забезпечені на весь опалювальний період. Водопостачання централізоване. В будинку впорядковано, затишно, комфортно. Тому, враховуючи вищенаведене орган опіки та піклування Ямпільської РДА приходить до висновку, що для утримання, проживання, навчання та відпочинку малолітніх дітей за вищевказаною адресою, створені всі необхідні і комфортні умови та те, що мати ОСОБА_2 належним чином займається утриманням та навчанням дітей (а.с. 71-72).

Згідно висновку № 574/01-18 від 15.11.2019 року Тлумацької РДА Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, було проведено з дитиною ОСОБА_3 бесіду та вислухано його думку. В ході чого дитина вказала, що йому добре жити з батьком та бабусею. Батько дбає про нього, купляє йому все необхідне і він не має бажання повертатися до матері, також бажає і нададі проживати з батьком та навчатися в Олешанському ліцеї. Повідомив, що батько не забороняє спілкуватися йому з матір`ю та бабусею, планує на канікулах провідувати матір та молодшу сестричку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з інтересів малолітнього ОСОБА_3 , що на даний момент проживає з батьком, який забезпечений житлом, зарекомендував себе з позитивної сторони та враховуючи те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично виховує сина, піклується його моральним, фізичним та духовним розвитком, беручи до уваги думку дитини, орган опіки та піклування Тлумацької РДА, вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 (а.с. 73-74).

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.

Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 року по справі № 6-2445цс16, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи

приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Статтею 11 та 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

При прийнятті рішення по даній справі суд в першу чергу, виходячи з інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховує висновок органу опіки та піклування Тлумацької РДА та Ямпільської РДА щодо обставин спору, які узгоджується як із поясненнями сторін по справі, представника третьої особи та свідків щодо обставин справи, так і з фактичними обставинами справи. Враховуючи вік малолітнього ОСОБА_3 , якому виповнилося 11 років, вислухавши його бажання щодо визначення місця проживання, суд вважає, що на даний час проживання малолітнього ОСОБА_3 з батьком, який фактично проживає з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, позитивно сприятиме його розвитку як психологічному так і фізичному.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявленого первісного позову в цій частині. З огляду на вищенаведене зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року 1779 грн., з 1 липня - 1859 грн., з 1 грудня 1921 грн.; для дітей віком з 6 років до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що позивач-відповідач ОСОБА_1 утримує малолітнього сина ОСОБА_3 та несе витрати на його утримання, сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , відповідач-позивач ОСОБА_2 є працездатною особою, отримує аліменти на утримання дочки, тобто взмозі надавати відповідне забезпечення своєму сину, суд вважає, що первісний позов в цій частині також підлягає до часткового задоволення та з відповідача ОСОБА_2 (відповідач-позивач) слід стягувати на користь ОСОБА_1 (позивач-відповідач) аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на дитину, до досягнення ним повноліття, з часу часу пред`явлення позову до суду, тобто з 16.09.2019 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

При такому вирішенні позову з відповідача-позивача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача-відповідача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. (квитанція № 0.0..1 від 12.09.2019 року (а.с. 1). Оскільки позивача-відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, з відповідача-позивача ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

Також, суд вважає, що документально підтверджені судові витрати по справі понесені відповідачем-позивачем ОСОБА_2 по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. (квитанція № 21 від 29.11.2019 року (а.с. 86) слід покласти на її рахунок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 19, 150, 171, 180- 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 9, 18, 27 Конвенції про права дитини, принципу 6 Декларації про права дитини,ст.ст. 8, 11, 12, 14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Первісний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Місцем проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити місце проживання його батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (Одній тисячі сто п`ятсот) грн. 00 копійок на дитину щомісячно.

Стягнення розпочати з 16 вересня 2019 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь Державної судової адміністрації України отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);номер рахунку (IBAN): UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 - 840 (Вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , - 768 (Сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на відшкодування витрат понесених позивачем по сплаті судового збору.

З дня набрання даним рішенням суду законної сили припинити стягнення по виконавчому листу № 153/1861/18, виданому Вінницьким апеляційним судом 14.06.2019 року, про зменшення розміру визначеного до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі з 2000 (двох тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2018 року і до досягнення сином повноліття до 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2018 року і до досягнення сином повноліття.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Судові витрати по справі понесені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , покласти на її рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. Лущак

Повний текст судового рішення складено «06» березня 2020 року.