Справа № 343/413/20
Провадження № 22-з/4808/62/20
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І.І.
Суддя-доповідач Василишин
У Х В А Л А

02 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Максюти І.О., Горейко М.Д.,

розглянувши заяву Івано-Франківської обласної прокуратури про роз`яснення постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України, прокуратури Івано-Франківської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконним кримінальним переслідуванням, за апеляційною скаргою прокурора Івано-Франківської області на рішення Долинського районного суду від 10 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України, прокуратури Івано-Франківської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконним кримінальним переслідуванням.

Рішенням Долинського районного суду від 10 серпня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сукупний розмір заподіяної моральної шкоди за тривале незаконне переслідування в розмірі 114 555,00 грн, 20 000,00 грн понесених нею витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з рішенням суду прокурор Івано-Франківської області подав апеляційну скаргу.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Долинського районного суду від 10 серпня 2020 рокускасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 47 230,00 грн.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судові витрати Івано-Франківській обласній прокуратурі за подання апеляційної скарги у розмірі 1 009,86 грн зобов`язано компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що наказом Генерального прокурора № 410 від 03 вересня 2020 року «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» перейменовано без зміни ідентифікаційних кодів юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зокрема юридичну особу «Прокуратура Івано-Франківської області» в «Івано-Франківська обласна прокуратура».

29 жовтня 2020 року Івано-Франківська обласна прокуратура подала заяву про роз`яснення постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року в частині компенсації прокуратурі Івано-Франківської області 1 009,86 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Заявник зазначив, що Управлінням державної казначейської служби у Івано-Франківській області відмовлено Івано-Франківській обласній прокуратурі у поверненні 1009,86 грн судового збору відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року. Відмова обґрунтована тим, що відповідно до статтей 45, 78 Бюджетного кодексу України та Порядку виконання рішень про стягнення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2019 року №787, а також Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань здійснює повернення та стягнення коштів, а не компенсацію, як вказано у постанові суду. Крім цього, судом не зазначено боржника суб`єкта владних повноважень та не вказано за рахунок якого бюджету має здійснюватися стягнення.

З наведених підстав заявник просив роз`яснити постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року в частині компенсації прокуратурі Івано-Франківської області 1009,86 грн судового збору за подання апеляційної скарги, зокрема щодо боржника суб`єкта владних повноважень та за рахунок якого бюджету необхідно здійснити повернення коштів.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 листопада 2020 року заяву Івано-Франківської обласної прокуратури про роз`яснення постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року призначено до розгляду.

Відповідно до частин першої, другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За змістом зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення, а приводом для роз`яснення рішення суду, є утруднення чи неможливість його виконання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Виходячи з положень статті 271 ЦПК України, роз`ясненню підлягає судове рішення, яке може бути пред`явлено до примусового виконання.

У поданій заяві заявник зазначає, що є незрозумілим порядок виконання судового рішення.

Із долученого заявником листа Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області № 05.1-06-06/3210 від 20 жовтня 2020 року вбачається, що за наслідками розгляду заяви про повернення коштів з бюджету ГУДКСУ в Івано-Франківській області повернуло подані Івано-Франківською обласною прокуратоурою документи без виконання.

У вказаному листі зазначено, що до повноважень Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області не відноситься компенсація судових витрат. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» компенсацію судових витарт у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення.

Розглянувши заяву Івано-Франківської обласної прокуратури, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Разом із тим, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору вирішується згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182.

Згідно з пунктом 3 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі звільнення сторони від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Процедура стягнення коштів у даному випадку не застосовується.

Оскільки у даній справі предметом спору є відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, тому ОСОБА_1 , як позивач, при подачі позову була звільнена Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору (пункт 13 частина друга стаття 3).

Судом першої інстанції спір вирішений на користь ОСОБА_1 .

Прокуратурою Івано-Франківської області на рішення суду подано апеляційну скаргу та оплачено, у зв`язку, з цим судовий збір.

За наслідками розгляду апеляційна скарга прокуратури Івано-Франківської області була задоволена частково, а рішення суду скасоване та ухвалене нове рішення.

Згідно із частинами першою, другою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, у процедурі перерозподілу судових витрат після скасування рішення суду першої інстанції з урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору і тому взагалі його не сплачувала на користь держави, а замість неї такий судовий збір сплатила інша сторона (відповідач), яка не звільнена від його сплати, але остаточне рішення ухвалено на користь цієї сторони, тому застосовуються положення частини 6 статті 141 ЦПК України щодо компенсації судових витрат за рахунок держави цій стороні (відповідачу).

При цьому, положення статті 7 Закону України «Про судовий збір» щодо повернення судового збору на ці випадки не поширюються, хоча по суті поняття «компенсація» судового збору і його «повернення» у цьому випадку є тотожними.

Оскільки в силу положень частини 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, тому за наслідками розгляду апеляційної скарги він підлягає компенсації (поверненню) стороні, яка його сплатила, з Державного бюджету України. В даному випадку: отримувач УК у м. Івано-Франківську; ЄДРПОУ отримувача 37952250; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0009612; код класифікації доходів бюджету 22030101, відповідно до платіжного доручення №1361 від 27 серпня 2020 року.

З наведених підстав заява Івано-Франківської обласної прокуратури підлягає до задоволення.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву Івано-Франківської обласної прокуратури про роз`яснення постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України, прокуратури Івано-Франківської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконним кримінальним переслідуванням задоволити.

Роз`яснити резолютивну частину постановиІвано-Франківського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у цивільній справі № 343/413/20 в частині компенсації Івано-Франківській обласній прокуратурі судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги на рішення Долинського районного суду від 10 серпня 2020 року в розмірі 1009,86 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Компенсацію судового збору слід розуміти, як повернення з Державного бюджету Івано-Франківській обласній прокуратурі сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору в розмірі 1009,86 грн. (одна тисяча дев`ять гривень).

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строки та порядку, визначені цивільним процесуальним законодавством.

Суддя -доповідач Л.В. Василишин

Судді: І.О. Максюта

М.Д. Горейко