Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5523/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

03.03.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу № 552/5523/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, треті особи Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Таміла Павлівна, Друга полтавська державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 7 жовтня 2019 року звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, який уточнили в поданій до суду 18 жовтня 2019 року заяві.

Позов обґрунтований тим, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_6 є дітьми ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батьків залишилося спадкове майно житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 . За життя мати ОСОБА_7 склала заповіт, згідно з яким свою частку заповіла трьом дітям порівну. Батько ОСОБА_6 склав заповіт, відповідно до якого заповів свою частку в праві власності на будинок братові ОСОБА_5 .

Позивачі вказували, що є непрацездатними пенсіонерами, мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Просили суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_7 , визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлого ОСОБА_6 . Просили також визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_7 , визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлого ОСОБА_6 (а.с. 53-57).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2019 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач ОСОБА_5 відзив на позовну заяву не подавав.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29 січня 2020 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 та її представники повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в поданій до суду позовній заяві обставини.

Позивач ОСОБА_4 зверталася до суду з заявою про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, будучи повідомлений судом про дату, час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав, 27 лютого 2020 року подав до суду свої письмові пояснення щодо позову.

Треті особи зверталися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши позивача та представників позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , про що в Книзі реєстрації смертей 27 вересня 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 3095 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , про що 20 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис № 701 (а.с. 13, 196).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 січня 2017 року в справі № 552/6986/16-ц, яке вступило в законну силу, встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2017 року в справі № 531/172/17, яке вступило в законну силу, встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_5 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_7 11 грудня 2003 року склала заповіт, згідно з яким на випадок смерті зробила розпорядження та все належне майно заповіла в рівних частках дітям: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 за життя 17 червня 2016 року склав заповіт, згідно з яким усе належне йому майно заповів повністю ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Встановлено, що спадкова справа № 138/2009 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 заведена 23.02.2009 Другою полтавською державною нотаріальною конторою. Із заявами про прийняття спадщини звернулися дочка померлої ОСОБА_1 , дочка померлої ОСОБА_4 , син померлої ОСОБА_5 . Із заявою про відмову від спадщини звернувся ОСОБА_6 , чоловік померлої. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Постановами державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори від 5 вересня 2019 року відмовлено позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про паво на спадщину з тих підстав, що не надано будь-яких документів, які б підтверджували право власності спадкодавця ОСОБА_7 на нерухоме майна по АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П. заведена спадкова справа № 30/2016. Із заявам про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 як спадкоємець за заповітом.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що сторони по справі є дітьми померлої ОСОБА_7 та спадкоємцям її майна за заповітом.

Відповідач ОСОБА_5 є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_6 за заповітом, а позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як непрацездатні діти спадкодавця в силу норм ст. 1241 ЦК України спадкують незалежно від заповіту половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом.

Посилання позивачів в поданій до суду позовній заяві на ту обставину, що мають право на спадкування майна після померлого ОСОБА_6 за законом незалежно від заповіту кожен в рівній частці по 1/3 від спадкового майна не заслуговує на увагу.

Як встановлено судом, за життя ОСОБА_6 все своє майно заповів саме ОСОБА_5 , заповіт не було скасовано, він є дійсним.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , звертаючись до суду з відповідним позовом та обираючи на власний розсуд спосіб захисту свого права, в своїй уточненій позовній заяві просять суд визнати за кожним із них в порядку спадкування після кожного із померлих батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по 1/3 частині житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 .

Отже, предметом спору в даній справі є жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , який позивачі вважають таким, що входить до складу спадкового майна в цілому як після померлої ОСОБА_7 , та і після померлого ОСОБА_6 .

Разом з тим, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрація права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 відсутня (а.с. 61).

За даними матеріалів інвентаризаційної справи ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» забудовником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 05.08.1959; 23.08.1967 за № 537 складений акт про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального будівництва домоволодіння, затверджений рішенням виконкому Полтавської міської ради депутатів трудящих; 21.12.1982 за № 826 рішенням виконавчого комітету Київської районної ради дозволено зареєструвати нерухоме майно (а.с. 178-186).

Станом на час вирішення справи державна реєстрація права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 відсутня.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації станом на час будівництва спірного нерухомого майна була обов`язковою для власників, незалежно від форми власності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Як встановлено судом, за життя за спадкодавцем ОСОБА_7 не було зареєстровано право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , обираючи на власний розсуд надані їм процесуальні права, не надали будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що спадкодавцю ОСОБА_7 за життя належало спірне нерухоме майно.

Позивачами не порушувалося перед судом витання про визнання спірного майна за адресою АДРЕСА_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , не пред`являлися вимоги щодо спадкування частки спадкодавця в спільній сумісній власності.

При вирішенні даної справи суд зауважує, що якщо за життя спадкодавець ОСОБА_7 не набула права власності на нерухоме майно, отже, позивачі, як спадкоємці, також не набувають права власності в порядку спадкування.

Тому суд, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання за кожним права власності на 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ОСОБА_7 та про відмову в їх задоволенні.

При вирішенні позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно за позивачами в порядку спадкування після померлого ОСОБА_6 суд виходить з такого.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_5 є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_6 за заповітом, а позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як непрацездатні діти спадкодавця в силу норм ст. 1241 ЦК України спадкують незалежно від заповіту половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За нормами ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Як встановлено судом, після померлого ОСОБА_6 у разі спадкування за законом було б троє спадкоємців позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 . Відповідно, їх частки були б рівними у разі спадкування за законом.

Оскільки у разі спадкування за законом позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спадкували б кожен 1/3 частку в спадковому майні, в порядку ст. 1241 ЦК України вони мають право лише на 1/6 частку.

Правові підстави для збільшення розміру їх частки у спадщині судом не встановлені.

Тому суд приходить до висновку, що після померлого ОСОБА_6 частки спадкоємців в справі на спадщину складають: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 1/6 частці, як обов`язкова частка в порядку ст. 1241 ЦПК України, ОСОБА_5 2/3 як спадкоємця за заповітом.

Позивачі ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 звертаючись до суду з відповідним позовом, просять суд всупереч встановленого законом способу та порядку спадкування, за відсутності правовстановлюючих документів, визнати за ними право власності на нерухоме майно.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо складу та обсягу спадкового майна, його характеристики, відсутні правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння по АДРЕСА_1 , дані технічної інвентаризації станом на час вирішення справи.

Разом з тим, суд при здійсненні судочинства, не може перебирати на себе повноваження органу, до компетенції якого віднесено прийняття відповідного рішення та складення відповідного документа.

Як встановлено судом, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_6 з наданням правовстановлюючих документів не зверталися.

В підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 пояснив, що не оспорює право позивачів на спадкування ними обов`язкової частки в спадковому майні після померлого батька та не заперечував щодо надання до нотаріальної контори всіх наявних документів.

Отже, відповідач ОСОБА_5 жодних прав позивачів не порушував.

Тому суд, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання за кожним права власності на 1/3 частину будинку по АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_6 .

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачами судові витрати не підлягають їм відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Третя особа Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Таміла Павлівна, місцезнаходження 36002, м. Полтава, вул. Європейська, 113.

Третя особа Друга полтавська державна нотаріальна контора, місцезнаходження 36020, м. Полтава, вул. Гоголя, 11.

Повне судове рішення складено 05.03.2020.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко