Провадження № 2/761/71/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Мальцева Д.О.,

при секретарі Чугаєва І.В.

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 про відшкодування у порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригодою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 31 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 06.04.2020р. У судові засідання призначені на 06.04.2020р. та 16.06.2020р. представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Судом вживались заходи щодо повідомлення позивача про судові засідання шляхом направлення на вказану ним у позовній заяві адресу судових повісток. Відповідно до зворотних поштових повідомлень, представник позивача отримував судові повістки про призначені судові засідання,про неможливість явки або поважність відсутності у судових засіданнях представник позивача не повідомив. У зв`язку з чим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідач просив залишити позовну заяву без розгляду та вирішити у відповідності до ст.444 ЦПК України питання про поворот виконання судового рішення, оскільки відповідно до меморіального ордеру F1224YRTM7 від 24.12.2015р. який міститься у матеріалах цивільної справи, з відповідача на користь ВДВС Шевченківського районного управління юстиції стягнуто 316184,44 грн. відповідно до виконавчого листа виданого по справі № 761/31827/14-ц від 06.04.2015р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97 -ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з`являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

За нормою частини 5 ст. 223; пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку із систематичною неявкою представника позивача у судові засідання, яким не надано будь яких заяв і доказів на підтвердження підстав неявки, відповідно яких суд міг би з`ясувати поважність причин такої неявки, та відсутність заяви про розгляд справи без позивача.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Щодо вимоги відповідача про вирішення питання про поворот виконання рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.444 ЦПК України Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

При цьому, відповідно до ч. 5 вказаної статті питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем подано відзив на позовну заяву до якого додано ксерокопію меморіального ордеру про списання 316184,44 грн. відповідно до виконавчого листа виданого по справі № 761/31827/14-ц від 06.04.2015р. Заява у розумінні ст..444 ЦПК України відповідачем до матеріалів справи не подавалась.

Відповідно до ч.9, 10 ст.444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 про відшкодування у порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригодою - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України

Ухвала підлягає оскарженню у порядку встановленому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Суддя