Справа № 727/9078/20
Провадження № 4-с/727/62/20
У Х В А Л А

27 листопада 2020 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Заверусі Б.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Шевченківського районного суду м.Чернівці справу за скаргою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), на неправомірні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Осух Вікторіхї Олегівни, Перший відділ ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), боржник ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Чернівецької міської ради, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці зі скаргою на на неправомірні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Осух Вікторіхї Олегівни, Перший відділ ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), де боржником є ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Чернівецької міської ради.

Посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14.11.2019 року вирішено спір між батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення місця проживання двох дітей та визначено місце проживання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 та вирішено відібрати від ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_5 та негайно повернути малолітню дитину мамі. В частині відібрання дитини, рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці допущено до негайного виконання.

15.11.2019 року Шевченківським районним судом м.Чернівці видано виконавчий лист.

25.11.2019 року зазначений виконавчий лист подано скаржником до Першого відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З того часу і до вересня 2020 року скаржника будь-яким чином не було інформовано про хід виконавчого провадження. Крім цього, вона не отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з роздруківки Інформації про виконавче провадження з часу його відкриття 28.11.2019 року по 13.10.2020 оку не було проведено жодних виконавчих дій щодо виконання рішення суду.

Лише 13.10.2020 року була винесена постанову про залучення представників органу опіки та піклування для участі у проведенні виконавчих дій та вперше на 20.10.2020 року було призначено примусове проведення виконавчих дій по виконанню виконавчого листа щодо відібрання дитини та негайного повернення її матері.

Боржника ОСОБА_2 жодного разу не притягували за невиконання рішення суду.

В подальшому ОСОБА_1 отримала постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.10.2020 року.

Вважає дану постанову незаконною, та такою, що суперечить винному законодавству.

Просила визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.10.2020 року та зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби м.Чернівці відкрити виконавче провадження примусового виконання виконавчого листа № 727/8010/19 виданого 15.11.2019 року Шевченківським райсудом м.Чернівці.

Представник скаржниці в судовому засіданні вимоги скарги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в скарзі. Просила скаргу задовольнити.

Державний виконавець та представник Першого відділу виконавчої служби в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день та час слухання справи, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представник органу опіки в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу не визнав, вказав, що на його думку всі дії, які були виконані у виконавчому провадженні були вчинені вчасно та всебічно, постанова про повернення виконавчого документа стягувану законна, а тому просив відмовити в задоволенні скарги.

У відповідності до вимог ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, приватного виконавця, які належним чином повідомлені, не перешкоджають розгляду скарги. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність учасників справи.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити ухвалу.

Суд, виходячи з даних вимог закону, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги по суті, вважає, що скарга обґрунтована і підлягає до задоволення, з наведених нижче підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Судом встановлено, що на виконанні в Першому відділі ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження № 60736402, відкрите на підставі виконавчого листа за рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14.11.2019 року, яким вирішено спір між батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення місця проживання двох дітей та визначено місце проживання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 та вирішено відібрати від ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_5 та негайно повернути малолітню дитину мамі. В частині відібрання дитини, рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці допущено до негайного виконання.

15.11.2019 року Шевченківським районним судом м.Чернівці видано виконавчий лист.

25.11.2019 року зазначений виконавчий лист подано скаржником до Першого відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З того часу і до вересня 2020 року скаржника будь-яким чином не було інформовано про хід виконавчого провадження. Крім цього, вона не отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з роздруківки Інформації про виконавче провадження з часу його відкриття 28.11.2019 року по 13.10.2020 року не було проведено жодних виконавчих дій щодо виконання рішення суду.

Лише 13.10.2020 року була винесена постанову про залучення представників органу опіки та піклування для участі у проведенні виконавчих дій та вперше на 20.10.2020 року було призначено примусове проведення виконавчих дій по виконанню виконавчого листа щодо відібрання дитини та негайного повернення її матері.

Боржника ОСОБА_2 жодного разу не притягували за невиконання рішення суду.

В подальшому ОСОБА_1 отримала постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.10.2020 року.

Відповідно до ст. 37 ч.1 п.9 Закону України пр. «Виконавче провадження» , виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

З інформації по виконавчому провадженню вбачається, що виконавче провадження було відкрите 02.12.2019 року. Після цього часу, протягом майже року будь-яких дій або заходів щодо виконання рішення суду державними виконавцями вжито не було, незважаючи на особливу категорію справи та допущене негайне виконання.

Частиною 1статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»встановлено, що державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

За змістом ч. 2, 3ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, державним виконавцем під час розгляду справи не надано доказів реагування чи розгляду заяви ОСОБА_1 року. За таких обставин, суд вважає, що необхідно визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Осух Вікторії Олегівни та визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 21.10.2020 року, зобов`язавши усунути порушено право заявника, задовольнивши вимоги скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.19, 43 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 175, 260, 447-451 ЦПК України, ст.1, 18, 56, 70 Закону України «Про виконавче провадження»,ст.5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Осух Вікторії Олегівни, задовольнити.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 21.10.2020 року, винесену старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Осух Вікторією Олегівною з примусового виконання виконавчого листа № 727/8010/19.

Зобов`язати Перший відділ ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) відновити ( відкрити) виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 727/8010/19, виданого 15.11.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя : О.Г.Літвінова