Справа №265/597/20
Провадження №2/265/745/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/597/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він з 2008 року по травень 2019 року перебував у фактичних шлюбних відносинах із відповідачкою, в період яких у них народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому зазначав, що після припинення шлюбних відносин між сторонами з травня 2019 року та протягом літнього періоду син мешкав разом із ним та його батьками по АДРЕСА_1 , перебуваючи повністю на його утриманні. Додавав, що більшу частину часу з вересня 2019 року по теперішній час син фактично проводить з позивачем. Позивач забирає зранку сина, відводить до школи, забирає зі школи, годує, робить домашнє завдання та біля 17-00 год. відводить до відповідачки. Вказував, що він разом зі своїми батьками забезпечує сина, сплачує додаткові витрати на утримання сина в школі. При цьому він працює офіційно, мешкає разом з батьками-пенсіонерами, які отримують пенсію в розмірі 1700 грн. та 3200 грн. відповідно, тому він їх фактично утримує. В той же час 11 січня 2020 року судом був виданий судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку. Тому, вважаючи такий розмір аліментів несправедливим, просив суд зменшити розмір аліментів, присуджених до стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 з 1/4 частки від доходу до 1200 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

Позивач у судовому засіданні заявлені ним позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, яку просив задовольнити повністю.

Відповідачка, ОСОБА_2 , в суді заперечуючи заявлені вимоги ОСОБА_1 , вказувала, що вона дійсно деякий період часу потому просила позивача допомогти їй та відводити сина до школи та забирати звідти. Натомість на теперішній час вона змінила свій графік роботи, через що самостійно відводить дитину до школи, звідки син може самостійно приходити додому. ОСОБА_5 ОСОБА_6 можуть забирати батьки позивача та ОСОБА_1 , щоб дитина не була сама до 17-00 год. Також вказувала, що дитина увесь інший час проводить вдома із нею, де вона здійснює за ним догляд та утримує сина. Не заперечувала, що батько дійсно давав гроші на додаткові шкільні витрати. Натомість основні витрати по навчанню сина у школі несе вона. Заперечувала, що позивач мешкає разом зі своїми батьками та утримує їх, бо останні, будучи на пенсії, працюють. Додавала, що у неї лише її дохід, бо іншої допомоги окрім аліментів вона на утримання сина та себе немає, бо мешкає із сином удвох, а батьки останньої допомоги їй не надають. Тому просила суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про народження, виданого 27 квітня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 381, батьками якого зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За судовим наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 січня 2020 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно з 21 грудня 2019 року та до повноліття дитини.

Суд зазначає, що факт проживання малолітнього ОСОБА_4 разом із матір`ю сторонами не заперечувався в судовому засіданні.

На підставі довідки про доходи від 23 січня 2020 року Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області вбачається, що за 2019 рік нарахований дохід ОСОБА_1 , який працює інспектором-черговим, становив 124557,05 грн., що складає приблизно 10379,75 грн. на місяць, тобто 1/4 частка такого заробітку може дорівнювати 2594,94 грн.

В свою чергу відповідно до довідки ПАТ «МК «Азовсталь» від 18 лютого 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 , яка працює бригадиром з переміщення сировини 4 розряду, за період останніх шести місяців (серпень 2019 року січень 2020 року) отримала нарахований дохід в розмірі 52208,86 грн., що дорівнює близька 8701,48 грн. на місяць.

За змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Зі змісту ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК у разі видачі судового наказу за ч. 1 ст. 161 ЦПК боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

За ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Натомість мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 грн., - з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн.

Враховуючи наведені норми, суд зважає на те, що на теперішній час на утримання малолітнього сина сторін з ОСОБА_1 стягуються аліменти, розмір яких майже дорівнює мінімально рекомендованому розміру аліментів на таку дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також суд враховує, що дохід позивача є достатнім для дотримання прав малолітнього ОСОБА_4 на рівень життя, необхідній для фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку дитини, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку сина сторін.

При цьому суд зазначає, що належними та допустимими доказами ОСОБА_1 не довів суду підстав, передбачених ст. 192 СК.

Натомість суд дійшов переконання, що при визначенні розміру аліментів за судовим наказом від 11 січня 2020 року судом було вірно враховано при призначенні аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу позивача обставини, визначені ст. 182 СК.

Таким чином, оскільки в суді не було доведено, що батько фактично замість матері утримує сина, має важке матеріальне становище, утримує непрацездатних батьків, то за відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає, що через недоведеність заявлених вимог, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено та підписано до 6 березня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Суддя