Справа №333/902/20
Провадження №2-з/333/11/20
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Піх Ю.Р. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви в порядку ст.152 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, яка мотивована тим, що на цей час існує спір між нею та АТ «Метабанк», що знаходиться на розгляді у Комунарському районному суді, провадження по справі зупинено, справа № 333/2391/18. В лютому 2020 року ОСОБА_1 отримала супровідний лист від ДП «Сетам» від 05.02.2020 року із зазначення інформації про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів. Однак, жодних відомостей щодо будь-якого виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у заявниці відсутні. 22.02.2020 року заявниця отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої стало відомо про наявні постанови, про опис та арешт майна, а саме Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , яка розташована в будинку № АДРЕСА_2 . В порушення приписів ЗУ «Про виконавче провадження» від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі, ОСОБА_1 не отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про звернення стягнення на майно боржника, постанову про опис та арешт майна. Отже ОСОБА_1 має намір подати до суду заяву з приводу оскарження рішень та дій державного виконавця, тому просить зупинити реалізацію арештованого майна, а саме зупинити електронні торги, що здійснюються Державним підприємством «Сетам» щодо Ѕ майна ОСОБА_1 , заборонити всім органам, державним та приватним особам, що уповноважені здійснювати державну реєстрацію щодо нерухомого майна, переходу права власності, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна: реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 01, Ѕ частини квартири АДРЕСА_3 право власності на яке належить ОСОБА_1 .

Згідно заперечень Акціонерного товариства «МетаБанк», які надійшли до суду 03.03.2020 року щодо заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, 10.02.2009 року між банком, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Акціонерним Банком «Металург» був укладений іпотечний договір № 006, відповідно до якого іпотекою забезпечено виконання ОСОБА_1 всіх зобов?язань по вказаному кредитному договору, включаючи зобов?язання повернути суму виданого кредиту, сплатити суми відсотків за кредитним договором, комісій, неустойки, будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати у повному обсязі збитки, заподіянні невиконанням або неналежним виконанням умов кредитного договору.

Предметом іпотеки за вказаним договором є квартира АДРЕСА_4 . Станом на 15.10.2019 року заборгованість за кредитом складала 837 418,59 грн. Тому Банку як іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна або його частки. Електронні торги щодо реалізації Ѕ квартири відбулися 28.02.2020 року. Виконавче провадження № 52014432 в межах якого було проведено електронні торги відкрито Шевченківським відділом ДВС 12.08.2016 року. Відповідні документи направлялися на адресу боржниці і той факт, що вона їх не отримувала лише свідчить про її недобросовісну поведінку. Інша співвласниця Ѕ частини квартири ОСОБА_2 будь-яких претензій не пред?являє, та проінформована про проведення електронних торгів. Посилаючись у своїй заяві про забезпечення позову на необхідність забезпечення майбутнього позову для попередження потенційних труднощів у виконанні рішення суду, заявник не обґрунтовує, яким чином таке попередження потенційних труднощів у виконанні рішення суду, заявниця не обґрунтовує, яким чином таке забезпечення надасть можливість виконати рішення суду у разі прийняття його на користь позивача. Оскільки електронні торги щодо реалізації квартири вже відбулися у встановленому законом порядку, і в даному випадку існує загроза порушення прав інших осіб, то законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 не вбачається.

Вивчивши вимоги заявника, викладені у заяві про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Аналогічні роз?яснення містяться в п. 7Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд заяви проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно до. п.п. 3, 4, 5, 7 ч. 1статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення позову якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів,наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальназагроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з роз`ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Такий вид забезпечення позову, як зупиненням продажу (реалізації) арештованого майна, можливе лише, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (п.5 ч.1 ст. 150 ЦПК України), чого не має в даному випадку.

Таким чином, в ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку забезпечення скарги вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна. Отже, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення передачі майна на реалізацію.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Реалізація арештованого майна здійснюється в порядку примусового виконання рішень суду, що набрали законної сили, а заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, призведуть до зупинення їх виконання.

До того ж заявником не надано будь-яких доказів, які дають підстави вважати, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Внаслідок чого, подана ОСОБА_1 заява про зупинення реалізації арештованого майна задоволенню не підлягає

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149, 151,153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04.03.2020 року.

Суддя Ю.Р. Піх