05.03.2020 Суддя Шевченко С. В..
Справа № 644/9711/19
Провадження № 2-к/644/1/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі головуючого - судді Шевченка С.В., за участю секретаря Голєніщевої Т.Ю розглянув матеріали клопотання начальника інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Оршанському району Вітебської області про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,-

УСТАНОВИВ:

Начальник інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Оршанському району Вітебської області подав до суду клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення судді Оршанського району та м. Орші Вітебської області Маленкової І.Д. від 05.09.2019 року відносно ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 05.09.2019 року рішенням судді Оршанського району та м. Орші Вітебської області Маленкової І.Д. (справа № 2-473/2019) стягнуто з ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Оршанському району Вітебської області заборгованість по податку на нерухомість в сумі 9 руб. 99 коп. Національного Банку Республіки Білорусь та пеню по податку на нерухомість в сумі 34 коп. Національного Банку Республіки Білорусь, а всього 10 руб. 33 коп. Національного Банку Республіки Білорусь. Крім того, стягнуто державне мито на користь держави у розмірі 52 коп. Національного Банку Республіки Білорусь.

Рішення набуло чинності 21 вересня 2019 року та на території Республіки Білорусь не виконувалося.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином та своєчасно, шляхом направлення судового виклику, який останньою на відділенні пошти не отримувався, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

В силу ч.5 ст. 467 ЦПК України, суд вважає можливим здійснити розгляд клопотання без участі ОСОБА_1 , оскільки її неявка не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 467 ЦПК України, розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні встановлено, що 05.09.2019 року рішенням судді Оршанського району та м. Орші Вітебської області Маленкової І.Д. (справа № 2-473/2019) стягнуто з ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Оршанському району Вітебської області заборгованість по податку на нерухомість в сумі 9 руб. 99 коп. Національного Банку Республіки Білорусь та пеню по податку на нерухомість в сумі 34 коп. Національного Банку Республіки Білорусь, а всього 10 руб. 33 коп. Національного Банку Республіки Білорусь. Крім того, з ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 стягнуто державне мито на користь держави у розмірі 52 коп. Національного Банку Республіки Білорусь.

Процедура визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні регламентована Розділом 9 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом ч.1ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно зі ч.1ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Республіка Білорусь є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, яка ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року № 240/94-ВР (далі - Мінська Конвенція).

Згідно зі статтею 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, проходження процедури визнання та виконання рішення іноземного суду на території України відноситься до компетенції суду.

Згідно з ст. 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вищевказаної Постанови Верховного Суду України визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому, при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об`єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

В ході судового розгляду встановлено, що рішення судді Оршанського району та м. Орші Вітебської області Маленкової І.Д. від 05.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Оршанському району Вітебської області заборгованості по податку на нерухомість та державного мита набуло чинності 21 вересня 2019 року та на території Республіки Білорусь не виконувалося, про що свідчать довідки за підписом судді Оршанського району та м. Орші Вітебської області Маленкової ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_1 копію позовної заяви отримала 06.03.2019 року в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, про що свідчить підтвердження про вручення документів, була допитана в порядку судового доручення, позов визнала, не заперечувала проти розгляду справи в її відсутність.

Перевіривши зміст клопотання та додані до нього документи, встановивши відповідність вимогам чинного законодавства України, суд приходить до переконання, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених ст.468 ЦПК України, судом не встановлено, строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, порядок подання відповідного клопотання дотримані, тобто відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду, тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Таким чином, стягувана з боржника в рублях сума підлягає перерахунку в гривню за курсом Національного Банку України на день ухвалення рішення суду.

За курсом Національного банку України станом на 05.03.2020 року 1 білоруський рубль дорівнює 11,1698 грн. Таким чином, суд визначає суму боргу, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 в загальному розмірі 10 руб. 33 коп. Національного Банку Республіки Білорусь і державного мита у розмірі 52 коп. Національного Банку Республіки Білорусь, в національну валюті України: 10,33х11,1698=115 грн. 38 коп. (сума заборгованості) та 0,52х11,1698=5 грн. 80 коп. (державне мито).

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Законом України «Про міжнародні договори України», Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року та ст.ст.258-261,353-355, ст.ст. 462-469 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Оршанському району Вітебської області про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - задовольнити.

Визнати на території України та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення судді Оршанського району та м. Орші Вітебської області Маленкової І.Д. від від 05.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь інспекції Міністерства по податкам та зборам Республіки Білорусь по Оршанському району Вітебської області заборгованості по податку на нерухомість у розмірі 9 (дев`ять) руб. 99 коп. Національного Банку Республіки Білорусь , пені по податку на нерухомість в сумі 34 (тридцять чотири) коп. 10 руб. 33 коп. Національного Банку Республіки Білорусь, а в загальному розмірі 10 руб. 33 коп. Національного Банку Республіки Білорусь та державного мита у розмірі 52 коп. Національного Банку Республіки Білорусь, що в перерахунку на національну валюту України за курсом НБУ станом на 05.03.2020 року складає 115 грн. 38 коп. (сто п`ятнадцять) грн. 38 коп. - сума заборгованості та державне мито у сумі 5 (п`ять) грн. 80 коп.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 05.03.2020 року.

Суддя: С.В.Шевченко