Справа № 500/2374/19
Провадження № 2/946/393/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І.

при секретарі Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 році ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 29 липня 2011року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 . Договір дарування був посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. в реєстрі №3-1591 та зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №51/4-246 від 18.08.2011р.

Вони домовились про всі істотні умови договору, що відображено у підписаному ними договорі дарування від 29.07.2011 року.

Однак, нотаріусом позивачу не було роз`яснено, що необхідно оформити договір дарування на 2/3 частини земельної ділянки, крім 2/3 частини житлового будинку, а також і в п. 6 договору дарування від 29.07.2011року було зазначено, що земельна ділянка, на якій розташовані її 2/3 частини житлового будинку не приватизована та їй необхідно приватизувати її або оформити договір оренди. Повністю довіряючи державному нотаріусу вона вважала, що все зроблено правильно.

Однак про вищевказаний факти вона дізналась тільки у грудні 2018 року, коли разом зі своїм співвласником захотіла приватизувати земельну ділянку по АДРЕСА_1 , однак у виконавчому комітеті Ізмаїльської міської ради їм було усно відмовлено, оскільки її земельна ділянка вже приватизована колишнім власником. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2004 року, та свідоцтва про право власності від 18.06.2004 року.

На теперішній час оформити земельну ділянку є неможливим, оскільки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Тому за захистом своїх прав вона вимушена звернутися до суду за визнанням права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2019 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 судове засідання не з`явилася про час слухання справи повідомлена належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи у її відсутності, та вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими,речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У судовому засіданні встановлено, що 29.07.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , було укладено договір дарування 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 . (а.с.7)

Згідно копії витягу про державну реєстрацію прав, договір дарування ВРЛ 790681 від 29.07.2011 року зареєстрований в Ізмаїльській нотаріальній конторі, реєстр №3-1591, як приватна спільна часткова власність 2/3 частки.(а.с.8)

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.11.2016 р. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14)

Відповідно до свідоцтва про право власності від 18.06.2004 року ОСОБА_3 належить право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні. Спільне сумісне майно, право власності на яке в зазначеній частці посвідчується свідоцтвом за гр. ОСОБА_3 , складається з земельної ділянки площею 0,0618 гектарів, що знаходяться в АДРЕСА_1 , виділеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю ІІІ- НОМЕР_2 , виданого Ізмаїльською міською радою 25.01.2001 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №1973.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на 15.12.2003 року та в редакції станом на 19.08.2005 року) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.120 Земельного кодексу України, ст.377 ЦК України, ст.ст. 81, 259,263-265,268, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт серії НОМЕР_3 виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 29.08.1997 року, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,0618 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.І.Грубіян