Справа№487/2456/20
Провадження №2-ві/487/17/20
УХВАЛА

Іменем України

01.12.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві справу №487/2456/20 за заявою ОСОБА_1 про відвід судді Нікітіна Дмитра Геннадійовича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2020 р. головуючим суддею у справі №487/2456/20 визначено Нікітіна Д.Г.

23.11.2020 р. до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Нікітіна Д.Г. В обґрунтування заявленого відводу позивач посилався на порушення її процесуального права, оскільки під головуванням судді Нікфітіна Д.Г. розглядалась справа за участю тих же сторін за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, в результаті чого 27.06.2018 року судом було прийнято рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , визначено місця проживання дитини з батьком. 26.04.2019 року постановою Миколаївського апеляційного суду це рішення було скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком ОСОБА_2 . Вважає ці факти підставою для того, щоб вважати дії судді нікітіна Д.Г. упередженими щодо неї, не об`єктивними.

Ухвалою суду провадження по справі було зупинено, вирішення питання про відвід судді було передано на розгляд іншому судді, який визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2020 року заяву про відвід судді Нікітіна Д.Г. було передано на розгляд судді Кузьменко В.В.

До судового засідання сторони не з`явились.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною третьою статті 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

В своїй заяві про відвід судді Нікітіна Д.Г. від 23.11.2020 р. ОСОБА_1 посилається на упередженість щодо неї, як сторони у справі, оскільки під головуванням судді Нікітіна Д.Г. вже розглядались цивільні справи за участю тих же сторін, що не відноситься до підстав для відводу, визначених ст. 36 ЦПК України,

Таким чином, суд приходить до переконання, що заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Нікітіна Дмитра Геннадійовича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її прийняття.

Суддя В.В. Кузьменко