Справа № 196/183/20
№ провадження 2-о/196/72/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ГУДИМ О.М.

за участі секретаря - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа КП "Царичанське БТІ" Дніпропетровської обласної ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що перевіряючи правовстановлюючі документи на належну їй квартиру АДРЕСА_1 , було виявлено, що в реєстраційному посвідченні на право особистої власності на квартиру, виданого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 23 квітня 1992 року в графі, де зазначено прізвище, ім`я та по батькові власника записано російською мовою " ОСОБА_2 ", що не відповідає дійсності.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.02.1995 року її прізвище, ім`я та по батькові - " ОСОБА_3 ".

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 29.06.1977 року, після укладення шлюбу змінила дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 " на прізвище чоловіка " ОСОБА_5 ".

Реєстраційне посвідчення на право особистої власності на квартиру було видано на підставі довідки ЖБК №2 від 16.04.1992 року за №5, згідно якої російською мовою " ОСОБА_6 " виплатила повну вартість кооперативної квартири, довідка видана для оформлення Реєстраційного посвідчення на право власності.

Відповідно до копії Ордеру від 27.10.1987 року №39, виданого виконавчим комітетом Царичанської районної Ради народних депутатів на підставі рішення від 27.10.1987 року №442 на квартиру АДРЕСА_1 її прізвище, ім`я та по батькові вказане російською мовою " ОСОБА_6 ".

Таким чином, у реєстраційному посвідченні на право особистої власності на квартиру помилково записано її прізвище російською мовою " ОСОБА_2 " замість правильного російською мовою " ОСОБА_6 " та українською мовою " ОСОБА_1 ".

Таким чином, виявлені у правовстановлюючих документах розбіжності в написанні її прізвища є перешкодою в реалізаціїї права власності на квартиру.

Внести зміни в документи неможливо, що і змусило її звернутися до суду.

Просить встановити факт належності їй Реєстраційного посвідчення на право особистої власності на квартиру, виданого 23 квітня 1992 року Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації на підставі довідки ЖБК №2 від 16.04.1992 року та зареєстрованого 23.04.1992 року Дніпродзержинським БТІ в реєстрову книгу №14 за реєстровим №2265.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи КП "Царичанське БТІ" Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що заявником в ході перевірки правовстановлюючих документів на належну їй квартиру АДРЕСА_1 , було виявлено, що в реєстраційному посвідченні на право особистої власності на квартиру, виданого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 23 квітня 1992 року в графі, де зазначено прізвище, ім`я та по батькові власника записано російською мовою " ОСОБА_2 ", що не відповідає дійсності (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.02.1995 року прізвище, ім`я та по батькові заявника - " ОСОБА_3 " (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 29.06.1977 року, після укладення шлюбу заявник змінила дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 " на прізвище чоловіка " ОСОБА_5 " (а.с.7).

Реєстраційне посвідчення на право особистої власності на квартиру було видано на підставі довідки ЖБК №2 від 16.04.1992 року за №5, згідно якої російською мовою " ОСОБА_6 " виплатила повну вартість кооперативної квартири, довідка видана для оформлення Реєстраційного посвідчення на право власності (а.с.9).

Відповідно до копії Ордеру від 27.10.1987 року №39, виданого виконавчим комітетом Царичанської районної Ради народних депутатів на підставі рішення від 27.10.1987 року №442 на квартиру АДРЕСА_1 прізвище, ім`я та по батькові заявника вказане російською мовою " ОСОБА_6 " (а.с.8).

Таким чином, у реєстраційному посвідченні на право особистої власності на квартиру помилково записано прізвище заявника російською мовою " ОСОБА_2 " замість правильного російською мовою " ОСОБА_6 " та українською мовою " ОСОБА_1 ".

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 27 березня 1998 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника українською та російською мовами відповідно - " ОСОБА_1 " та " ОСОБА_6 " (а.с.4, 5).

Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документа.

Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що Реєстраційне посвідчення на право особистої власності на квартиру від 23 квітня 1992 року, видане на ім`я « ОСОБА_2 » належить саме заявнику ОСОБА_1 .

Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, яка через розбіжності в написанні її прізвища в правовстановлюючому документі - Реєстраційному посвідченні на право особистої власності на квартиру, не може в повному обсязі реалізувати свої права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 263-265, 293, 294, 315-319, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 , заінтересована особа КП "Царичанське БТІ" Дніпропетровської обласної ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності Реєстраційного посвідчення на право особистої власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 23 квітня 1992 року Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації на підставі довідки ЖБК №2 від 16.04.1992 року та зареєстрованого 23.04.1992 року Дніпродзержинським БТІ в реєстрову книгу №14 за реєстровим №2265, саме заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча О.М.ГУДИМ