Провадження № 2/185/1174/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання - Красуцького Б.В., за участю представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу ЄУ №185/10370/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення авансу за договором купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 34500 грн. в рахунок переданого відповідачу авансу за договором, стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по справі.

Позовна заява мотивована тим, що у квітні 2019 року позивач дізналася про продаж домоволодіння АДРЕСА_1 . Позивача влаштував варіант купівлі належного відповідачу вказаного вище домоволодіння. Відповідач запевнив, що у неї документи про право власності на майно знаходяться у належному для продажу стані та вона зможе у подальшому оформити та посвідчити нотаріально відповідний договір купівлі-продажу цієї нерухомості. На підтвердження попередньої домовленості щодо купівлі-продажу вищезазначеної квартири позивач 11 квітня 2019 року передала відповідачу 34500 грн., що на той час було еквівалентно 1150 евро. Про отримання вказаної грошової суми ОСОБА_4 власноруч написала розписку, у якій сторони зазначили про домовленість щодо подальшого оформлення договору купівлі-продажу у термін до 01 листопада 2019 року. Проте перед настанням оговореного строку сторони звернулися до декількох нотаріусів задля оформлення та посвідчення угоди купівлі-продажу домоволодіння. Але жоден із нотаріусів не взявся за оформлення договору між ними, оскільки право власності на нерухоме майно взагалі не зареєстровано за ОСОБА_4 . Після цього позивач попросила відповідачку повернути взяті в мене грошові кошти у зв`язку із неможливістю укладення договору купівлі-продажу майна, але вона у цьому відмовила, посилаючись на різні надумані причини.

Відповідач звернулась до суду з відзивом на позовну заяву, в якому заперечує щодо позовних вимог в повному обсязі виходячи із того, що вона оскаржує дійсність розписки та стверджує, що грошові кошти від позивача не отримувала.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надали пояснення, що відповідають змісту позову, просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову на підставі доводів, викладених у відзиві, також пояснила, що договір купівлі-продажу не укладено через недовіру позивача до нотаріуса, відповідач писала розписку, проте вважала її чернеткою.

Свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судовому засіданні пояснив, що півтора року тому допоміг позивачу перевезти речі з квартири до пров. Вишневого до будинку. Бачив як ОСОБА_6 передавала гроші в гривні ОСОБА_7 , бачив розписку, яка була написана в той день.

Заслухавши представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно розписки, складеної 11.04.2019 року ОСОБА_4 , остання зобов`язалась продати ОСОБА_3 «времянку» АДРЕСА_1 за 94500 грн., що еквівалентно 3150 Євро. Договір купівлі-продажу зобов`язуюсь оформити до 01 листопада 2019 року. 11.04.2019 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 задаток у сумі 34500 грн., що еквівалентно 1150 Євро. Оригінал розписки судом оглянуто в судовому засіданні.

Факт передачі та отримання суми 34500 грн підтверджується підписами сторін на розписці.

За своєю суттю розписка про отримання грошей є документом, який видається боржником кредитору, засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

У передбачений розпискою строк сторони не уклали договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна.

У подальшому ОСОБА_3 звільнила домоволодіння, незавершене будівництвом, за адресою: АДРЕСА_1

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Чинним законодавством встановлено, що договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню (ст.657 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що розписка без належного укладення попереднього договору купівлі-продажу будинку не вважається укладеним відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові.

Вказана висновки відповідають позиції, викладеній Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 року у справі №296/10217/15-ц.

З огляду на викладене, встановивши, що у передбачений розпискою строк сторони не дійшли згоди щодо купівлі-продажу нерухомого майна, суд приходить до висновку про те, що платіж, переданий ОСОБА_3 ОСОБА_4 за розпискою, є авансом та підлягає поверненню власникові в розмірі 34500 тис. грн.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення авансу за договором купівлі-продажу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 34500 (тридцять чотири тисячі п`ятсот) грн переданого авансу.

Позивач - ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі - 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення у повному обсязі складено 29 листопада 2020 року.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона