РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Богдан М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Шоста Харківська міська Державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить: визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 тривалістю у два місяці.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка є її рідної тіткою. До смерті ОСОБА_2 проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Чоловік, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, померла на день смерті володіла квартирою АДРЕСА_2 . Право власності на зазначене майно належало померлій ОСОБА_2 на підставі договору про поділ спільного майна подружжя від 15.12.2017р. та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.07.2010 року. 19.11.2019 року позивач знайшла заповіт від 15.12.2007 року відповідно до якого померла ОСОБА_2 заповіла позивачці все її майно. Остання одразу звернулася до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.11.2019 року, оскільки позивачка не подала заяву про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку. Вважала, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причини, оскільки не була обізнана про існування заповіту, складеного на її користь

Ухвалою суду від 08.09.2020 року справу прийнято до провадження судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Богдан М.В., призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив, в якому зазначив, що незнання про існування заповіту не є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Просив в позові відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяви про відкладення судового засідання не надав.

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, заперечення викладені у поясненнях відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідно до договору про поділ спільного майна подружжя ВКВ № 511542 від 15.12.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають. За час спільного проживання набули у спільну сумісну власність майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до п.4 цього договору ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності належить 1/2 частка вищевказаної квартири, ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31.12.2009 року , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМХ № 829260 від 24.07.2010 року спадкоємцем на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07.05.2019 року , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії заповіту серії ВКВ № 511537 від 15.15.2007 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заповіла все майно яке їй належало, ОСОБА_1 , 1958 року народження.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.11.2019 року вбачається, що державний нотаріус Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Афанасьєва С.Є. відмовляє ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після померлої ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказано, спадкоємець ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін з часу відкриття спадщини, що зазначений статтею 1270 Цивільного кодексу України, нотаріусу не подала, за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала і не була зареєстрована.

Так, згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину.

На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки остання після смерті своєї тітки, будучи її спадкоємницею за заповітом, пропустила строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 вказувала, що не знала про існування вищевказаного заповіту, тому не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5).

Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження№ 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19).

Як вбачається із заповіту від 15 грудня 2007 року ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 все своє майно, що належить їй на день її смерті.

Враховуючи обставини справи, наявності заповіту на користь позивача як спадкоємця майна ОСОБА_2 , недобросовісну поведінку нотаріуса, а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України дійшов до висновку, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини у цивільній справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, із визначенням позивачу конкретно визначеного додаткового строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, який не може перевищувати трьох місяців. Вказаний строк, суд вважає буде достатнім для реалізації позивачем свого права звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою.

На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1220,1222, 1223, 1233, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 211, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Шоста Харківська міська Державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 тривалістю два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Харківська міська рада, місце знаходження: м Харків, м.-н Конституції, 7.

Третя особа: Шоста Харківська державна нотаріальна контора, місце знаходження: м. Харків, м.-н Свободи, 5, Держпром, 6-й під`їзд, 4 поверх.

Суддя: М. В. Богдан