Справа № 212/4515/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Дехти Р.В., за участі секретаря судового засідання Колісник К.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті кривий Ріг , впорядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0308/0308/88-046, який було укладено між ОСОБА_2 та ВАТ «СВЕДБАНК» 03 березня 2008 року за умовами якого ОСОБА_2 було надано кредитні кошти у сумі 18 000 дол. США зі сплатою відсотків у розмірі 11,9 % річних до березня 2018 року. Через невиконання зобов`язань перед банком у ОСОБА_2 виникла заборгованість у розмірі, що відображено у розрахунку до позовної заяви у розмірі 217 013,42 грн. (в перерахунку на курс долара до гривні). Позивачка ОСОБА_1 зазначила, що є кредитором ОСОБА_2 оскільки згідно договором про купівлю - продаж майнових прав від 16.11.2018 року має право вимоги за вказаним кредитним договором і тому просить суд стягнути суму зазначеної заборгованості на її користь та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2170,13 грн., оскільки в досудовому порядку вирішити спір не було вдалим, відповідач не реагував на вимоги ОСОБА_1 вирішити спір добровільно.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 11 липня 2019 року.

12 вересня 2019 року судом було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог.

13 лютого 2020 року до суду звернувся представник ОСОБА_2 адвокат Касьяна М.С. із заявою про перегляд заочного рішення від 12 вересня 2019 року у справі № 212/4515/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

17.02.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Приходьку О.А. було поновлено строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 12.09.2019 р. по справі №212/4515/19 за позовом ОСОБА_1 о ОСОБА_2 , заяву про перегляд заочного рішення прийнято та призначено до розгляду на 25.02.2020 року о 13 годинні 00 хвилин.

Ухвалою від 25.02.2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Касьян М.С. про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задоволено та скасовано заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року, справа №212/4515/19. Справу призначено до розгляду 20 березня 2020 року о 11 годинні 00 хвилин.

В судове засідання, що призначено на 02 грудня 2020 року о 09 годинні 00 хвилин сторони, представники сторін не з`явилися, представник позивача адвокат Сичик М.В., представник відповідача адвокат Касьян М.С., заявами від 02 грудня 2020 року просили суд розглядати справу за їх відсутності.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні під час розгляду справи встановлено, що згідно Кредитного договору № 0308/0308/88-046 від 03 березня 2008 року, який було укладено між ОСОБА_2 та ВАТ «СВЕДБАНК» останній отримав кредитні кошти у розмірі 18 000 дол. США зі сплатою відсотків у розмірі 11,9 % річних до 02.03.2018 року. Через невиконання зобов`язань за Кредитним договором № 0308/0308/88-046 від 03 березня 2008 року у ОСОБА_3 виникла заборгованість на дату відступлення права вимоги у розмірі, що відображено у розрахунку до позовної заяви у розмірі 217 013,42 грн. (в перерахунку на курс долара до гривні) яка складається з: 111 773 грн. 38 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 46 755,71 грн. - заборгованість за відсотками по користуванню кредитом, 58 484,33 грн. - пеня .

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, який посвідчено приватним нотаріусом Київського МНО Шевченко Д.Г. та зареєстровано в реєстрі № 1306,1307. На підставі зазначеного договору до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги за Кредитними зобов`язаннями ОСОБА_2

06 грудня 2018 року на підставі протоколу електронних торгів № UA- EA-2018-09-24-000014-b від 16 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1055/К про купівлю - продаж майнових прав, за якими ПАТ «Дельта Банк» відступило ОСОБА_1 право вимоги за Кредитним договором від 03 березня 2008 року № 0308/0308/88-046 що підтверджується матеріалами справи та є підставою вважати позивача ОСОБА_1 кредитором ОСОБА_4 за зазначеним вище кредитним договором.

У свої заяві про перегляд заочного рішення представник ОСОБА_2 адвокат Касьяна М.С. зазначає, що ОСОБА_1 пропустила строк позовної давності щодо стягнення усієї суми заборгованості за кредитним договором №0308/0308/88-046, та вважає, що заборгованість має стягуватися в рамках строку позовної давності три роки, що передували моменту пред`явлення вимоги про погашення заборгованості за кредитом. На думку представника ОСОБА_2 адвоката Касьяна М.С. заборгованість за кредитом має стягуватися за період три роки що передували даті 30.05.2019 р. моменту звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про стягнення заборгованості, тобто з 20.05.2016 р.

Проте, суд не може погодитись з таким твердженням Відповідача у зв`язку із наступним:

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 261ЦК України , за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Тобто, з наведених норм чинного законодавства слідує, що заборгованість за кредитним договором може бути стягнута за три роки, що передували звернення Позивача до Відповідача із вимогою про погашення заборгованості. В матеріалах справа міститься копія вимоги, яку ОСОБА_1 направляла ОСОБА_2 .

Згідно, розрахунку заборгованості доданого ОСОБА_1 до позовної заяви, який міститься в матеріалах справи, заборгованість за кредитним договором №0308/0308/88-046 виникла з 01.01.2016 року.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16: Пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов.

Судом встановлено, що 17 квітня 2020 року відповідачем ОСОБА_2 був здійснений платіж в рахунок погашення кредитного боргу, що підтверджується матеріалами справи, інше відповідачем та представником відповідача не спростовано.

З огляду на викладене, суд не може взяти до уваги доводи представника ОСОБА_2 адвоката Касьяна М.С., щодо пропуску строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог.

Також, представник ОСОБА_2 адвокат Касьяна М.С., у своїй заяві про перегляд заочного рішення та під час розгляду справи, стверджує, що до стягнення пені в розмірі 58484,33 грн. має бути застосована позовна давність в один рік у відповідності до п.1.ч. 2, ст. 258 ЦК України, проте, згідно розрахунку заборгованості пеня стягується за період в один рік, що передував моменту набуттю ОСОБА_1 прав вимоги до ОСОБА_2 за кредитом.

В заяві про перегляд заочного рішення, представник ОСОБА_2 адвокат Касьяна М.С. стверджує, що заборгованість розрахована за межами позовної давності, однак аргументованих заперечень та свого розрахунку суду не на дав, а тому в суду не має підстав піддавати сумніву розрахунок заборгованості за кредитним договором №0308/0308/88-046, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході судового засідання представник ОСОБА_2 адвокат Касьяна М.С., заявив клопотання про зобов`язання витребування у Позивача документів, які б підтверджували набуття ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №0308/0308/88-046, та подальшого відступлення такого права ОСОБА_1 , на що Позивачем направлено на адресу суду нотаріально засвідчені копії наступних документів:

Виписку з Договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 р. укладеного між ПАТ «СВЕДБАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», на підставі якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» набуло прав вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № 0308/0308/88-046 від 03.03.2008 р.;

Договір купівлі-продажу прав вимоги від 06.12.2018 р. укладеного між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_1 на підставі якого ОСОБА_1 набула прав вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № 0308/0308/88-046 від 03.03.2008 р.;

Договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором посвідчений 06.12.2018 р. Данич О.Ф. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №3112.

А тому у суду немає, сумніві щодо правомірності набуття ОСОБА_1 прав вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №0308/0308/88-046.

28 травня 2020 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить зменшити позовні вимоги на 1000 грн. у зв`язку із частковим погашенням заборгованості, а саме просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №0308/0308/88-046 від 03.03.2008 р. в сумі 216 013 (двісті шістнадцять тисяч тринадцять) гривень 42 коп., яка складається з

111 773,38 грн. - заборгованість по тілу кредиту;

45 755,71 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

58 484,33 грн. пеня.

Згідно статей 512, 514 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі зазначеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є належним чином підтверджені матеріалами справи і тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 заборгованість за кредитним договором № 0308/0308/88-046 від 03 березня 2008 року в сумі 217013 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2170 гривень 13 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07 грудня 2020 року.

Суддя: Р. В. Дехта