Справа № 539/5056/19
Провадження № 2/539/412/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Даценка В.М.,

з участю секретаря Шрейтер С.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Перша Лубенська державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротех-Гарантія» про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Перша Лубенська державна нотаріальна контора, ТОВ «Агротех-Гарантія» про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У позові вказав, що у 2008 році до нього, як до тодішнього директора Хлібзаводу, звернувся керівник ТОВ «Агротех-Гарантія» за матеріальною допомогою для ОСОБА_3 у якої були тяжкі матеріальні обставини через хворобу і терміново потрібні були кошти.

В якості благодійного внеску він без жодних розписок надав 2000 доларів США для лікування ОСОБА_3 , і його вчинок не мав на меті отримання будь-якої вигоди у подальшому.

Однак, через декілька місяців від керівника ТОВ «Агротех-Гарантія» він отримав оригінал заповіту, оригінал Державного акту право власності на земельну ділянку та довіреність на отримання орендної плати на максимальний тоді можливий строк для видачі орендної плати.

Таким чином, ОСОБА_3 віддячила йому за надану допомогу і її вчинок був добровільний, не обумовлений жодним борговим зобов`язанням чи іншими обставинами.

Маючи оригінал доручення на отримання орендної плати за земельну ділянку, він жодного разу коштів на брав, вважаючи, що ці гроші необхідніші ОСОБА_3 , яка була людина похилого віку і часто хворіла, а вона, у свою чергу, за майже 10 років заповіту не змінила.

28.11.2019 року йому зателефонував керівник ТОВ «Агротех-Гарантія» та повідомив, що ОСОБА_3 померла, а тому необхідно прийняти спадщину.

06.12.2019 року він звернувся до державного нотаріуса, яка йому повідомила, що ОСОБА_3 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщину прийняла її донька відповідач ОСОБА_2 . При цьому нотаріус також повідомила, що ОСОБА_2 відмовилась у добровільному порядку включити його у коло спадкоємців померлої, а тому він може виключно у судовому порядку визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач прохає суд визнати поважними причини пропуску строку та визначити йому додатковий строк терміном 1 місяць для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також прохає стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду з клопотанням щодо розгляду справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, щодо позову не заперечує.

Представник третьої особи Першої Лубенської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, щодо позовних вимог покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи ТОВ «Агротех-Гарантія» в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням щодо розгляду справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях … Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску приняття спадщини, а саме: Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:

1) тривала хвороба спадкоємців;

2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;

5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Литвяки Лубенського району Полтавської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , після смерті якої залишилось спадкове майно.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 18.09.2019 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулась донька ОСОБА_3 ОСОБА_2 , 1959 року народження.

На запит нотаріуса, Засульська сільська рада направила повідомлення щодо наявності заповіту, складеного ОСОБА_3 , 01.10.2008 року о 09 годині 10 хвилин, посвідченого секретарем виконавчого комітету Литвяківської сільської ради, зареєстрованого у реєстрі під №585, на земельну ділянку, площею 3,60 га, розташовану на території Литвяківської сільської ради Лубенського району на ім`я ОСОБА_1 .

Також, у спадковій справі мається постанова державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачеві, оскільки ним пропущено встановлений законом строк звернення із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Своїм заповідальним розпорядженням, складеним 01.10.2008 року о 09 годині 10 хвилин, посвідченим секретарем виконавчого комітету Литвяківської сільської ради та зареєстрованим у реєстрі під №585, ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 3,60 га, розташовану на території Литвяківської сільської ради Лубенського району, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯГ №342862 (а.с.14-15), залишила позивачеві ОСОБА_1 (а.с.12).

Як стверджує позивач, склавши заповіт на його ім`я, ОСОБА_3 хотіла віддячити йому за надані, у свій час, кошти на її лікування, які прохав для ОСОБА_3 керівник ТОВ «Агротех-Гарантія», який орендував вищевказану земельну ділянку. Також, маючи на руках оригінал довіреності на отримання орендної плати за земельну ділянку, яку, як і оригінал Державного акту, через керівника ТОВ «Агротех-Гарантія», передала йому ОСОБА_3 (а.с.13), він жодного разу коштів від орендаря не отримував, вважаючи, що плата надходила безпосередньо ОСОБА_4 і про смерть останньої він дізнався у телефонній розмові саме від керівника ТОВ «Агротех-Гарантія», оскільки проживає в м.Полтаві, після чого звернувся до нотаріуса.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у Постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Судом встановлено, що нотаріус не вчиняла дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснила його виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчить про неналежне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

При цьому суд також враховує, що термін пропуску строку на прийняття спадщини невеликий, інший спадкоємець відповідач ОСОБА_2 відносно позову не заперечує, що у сукупності з іншими обставинами справи, вказує наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, пропущено позивачем із поважних, незалежних від позивача причин.

Також суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримано принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із урахуванням вказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач довів поважність причин, які впливали на своєчасність подання ним заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом.

Оплату судових витрат взяв на себе позивач і не прохає стягувати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4,89,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), треті особи Перша Лубенська державна нотаріальна контора (, юридична адреса: м.Лубни пл.Вокальна,7 Полтавської області), Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротех-Гарантія» (, юридична адреса:с.Бакумівка Миргородського району Полтавської області) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк терміном 1 (один) місяць для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко