Провадження № 2/752/2374/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та служба у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

у липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2019 року розірвано шлюб між сторонами у справі. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній рік позивач та відповідач проживають окремо. Позивачка винаймає житло за адресою: АДРЕСА_1 , де і проживає разом з дитиною. Починаючи з початку 2019 року відповідач не надає своєї згоди на реєстрацію дитини за місцем їх проживання, чим, на думку позивача, порушує її права та права малолітньої дитини. Оскільки дитина весь час знаходиться на утриманні позивача, також позивач вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти.

За таких підстав, позивач просить суд

- визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ,

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , 2011 року народження, у розмірі ј частини від всіх видів доходу (заробітку) починаючи із часу винесення рішення судом щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.(а.с.51)

19 вересня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2 (а.с. 59) Зазначає про наявність підстав для врегулювання питання утримання дитини батьками на підставі договору про участь батьків в утриманні дитини, оскільки відповідач приймає участь в матеріальному забезпеченні свого сина, купує необхідні речі та продукти харчування, оплачує навчання та їх спільний відпочинок.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.10.2019 р. постановлено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження. (а.с. 132)

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів та зазначив, що не заперечує проти визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

08 серпня 2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 19)

Під час шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 18)

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 20)

Позивач разом з малолітнім сином проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач проживає окремо за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що відповідач належним чином не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та ухиляється від виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дітей мають нести спільно обоє батьків.

Позивач просить суд стягувати аліменти з відповідача на її користь в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця.

У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 липня 2019 року.

Позовні вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини також підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Звертаючись у суд з даним позовом, ОСОБА_3 посилається на те, що між сторонами справі існує спір щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти таких доводів позивача.

Відповідно до статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки і піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Позивач зазначає, що син має мешкати разом з нею. Вона матеріально забезпечує сина всім необхідним для його фізичного, духовного та морального розвитку.

З наданого Акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного працівниками Служби у справах дітей та сім"ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації 13 вересня 2019 р., вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зареєстрований у встановленому законом порядку, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю. Умови для проживання та виховання малолітнього створено належним чином

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про визначення місця проживання дитини з нею ґрунтується на законі. При вирішенні позовних вимог про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд виходить виключно з інтересів дитини.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає судовий збір.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та служба у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір"ю ОСОБА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Ташкент, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів платника аліментів - ОСОБА_2 , щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 липня 2019 року.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02 березня 2020 року.

Суддя: