Провадження № 2/344/3287/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

03 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 частки у власності вказаного будинку не мав і не має, однак в ньому зареєстрований, але не проживає. Згідно довідки Територіального комітету мікрорайону Опришівці від 08.09.2020 року №111, яка видана ОСОБА_1 про те, що вона дійсно проживає в АДРЕСА_1 і що з нею проживають: ОСОБА_3 (чоловік), ОСОБА_4 (дочка), ОСОБА_5 (онука), ОСОБА_6 (дочка), ОСОБА_7 (онука), також зазначена довідка засвідчує, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстрація ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 , який являється власністю позивача, порушує її права як власника, зокрема право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Відповідач втратив право користування будинком, так як не є власником та не проживає в ньому більше року. Тому з урахуванням наведеного просить позбавити ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача подав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується публікаціями оголошення про виклик на офіційному сайті «Судова влада України», котрі міститься в матеріалах справи, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.

З копії свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 30.07.1998 року встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 21.07.1998 року на праві приватної власності належить 62/100 частки будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 13.09.2007 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 38/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 08.12.2010 року ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власносі від 30.07.1998 року Івано-Франківського МУЖКГ та свідоцтва про право на спадщину від 16.02.2000 року, посвідченого нотаріусом Кіцулою О.М. ДНК на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Частка 1/1.

Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: АДРЕСА_1 від 15.10.2007 року вбачається, що ОСОБА_1 є домовласником, а також у вказаному житловому приміщенні зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

08.09.2020 року в.о. голови Територіального комітету мікрорайону Опришівці видано довідку від №111 ОСОБА_1 про те, що вона дійсно проживає в АДРЕСА_1 і що з нею проживають: ОСОБА_3 (чоловік), ОСОБА_4 (дочка), ОСОБА_5 (онука), ОСОБА_6 (дочка), ОСОБА_7 (онука).

Згідно довідки видної в.о. голови Територіального комітету мікрорайону Опришівці від 29.09.2020 року №123 встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є онуком ОСОБА_1 дійсно не проживає в АДРЕСА_1 з вересня 2017 року.

Згідно відповіді з ВОМІРМП УДМС в Івано-Франківській області, яка надійшла до суду 27.10.2020 року вбачається, що місцем реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є АДРЕСА_1 , з 26.05.2016 року.

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв`язку з конкретним місцем.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідач суду не подав.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначила, що відповідач втратив право на користування даним житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в ньому не проживає більше року.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає за адресою: АДРЕСА_1 більше 3-х років.

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 76, 259, 263, 265, 273 280-282, 289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.