Постанова

Іменем України

27 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 569/415/18-ц

провадження № 61-16574св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2019 року в складі судді Харечка С. П. та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року в складі колегії суддів: Шимківа С. С., Боймиструка С. В., Гордійчук С. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що 08 червня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, на підставі якого йому було видано платіжну картку Кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 .

Звертав увагу на те, що 16 травня 2016 року зазначений вище договір було розірвано, платіжна картка Кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 та всі технічні рахунки необхідні для роботи картки були закриті шляхом подання он-лайн заявки на закриття картки та поточного рахунку за допомогою інтернет-банкінгу Приват 24.

Розірвання договору про надання банківських послуг, закриття поточного рахунку та закриття платіжної картки Кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 підтверджується довідкою, виданою головним бухгалтером АТ КБ «ПриватБанк» випискою з рахунку про переказ коштів ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк».

У період з 16 травня 2016 року до 01 червня 2016 року кредитна картка «Універсальна» з зазначеним вище номером не відображалась в особистому кабінеті позивача онлайн акаунту програмно-технічного комплексу Приват 24, що також підтверджувало відсутність заборгованості та закриття карткового рахунку.

Проте, 11 серпня 2016 року платіжна картка № НОМЕР_1 знову з`явилася у позивача в онлайн акаунті та на цій картці виникла заборгованість, яка на день подачі позову становила 21 913,42 грн.

З метою врегулювання зазначених вище обставин, позивач звертався до служби підтримки клієнтів АТ КБ «ПриватБанк», де йому повідомили, що заборгованість на картковому рахунку відсутня, проте 11 березня 2016 року за сервісом «Миттєва рострочка» на картковий рахунок позивача була зарахована сума 7 892,22 грн. Оскільки 11 червня 2016 року списався щомісячний платіж, який не був погашений позивачем, виникла заборгованість.

Посилаючись на те, що відповідач не мав права відновлювати в односторонньому порядку розірваний 16 травня 2016 року договір про надання банківських послуг та відновлювати закриті поточні рахунки та закриту платіжну картку Кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 , позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати відновлення в односторонньому порядку відповідачем чинності розірваного 16 травня 2016 року договору про надання банківських послуг № SAMDN0405, відновлення поточних рахунків та електронного платіжного засобу картки кредитка Кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 , термін дії якої закінчився в 2016 році - нікчемним; визнати нараховані відповідачем на електронний платіжний засіб картку кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 грошові зобов`язання незаконними, зобов`язати відповідача повернути на рахунки позивача всі безпідставно стягнуті грошові кошти за кредитною заборгованістю починаючи з моменту стягнення і до дня прийняття рішення в цій справі по суті.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2019 року позов задоволено частково. Визнано відновлення в односторонньому порядку відповідачем чинності, розірваного 16 травня 2016 року договору про надання банківських послуг № SAMDN0405, відновлення поточного рахунку та електронного платіжного засобу картки Кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 незаконним.

Визнано нараховані відповідачем на електронний платіжний засіб ОСОБА_1 - картку Кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 грошові зобов`язання незаконними. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на день закриття картки Кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 у ОСОБА_1 була відсутня заборгованість, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк», а тому відновлення відповідачем в односторонньому порядку чинності, розірваного 16 травня 2016 року договору про надання банківських послуг № SAMDN0405 та зазначеного вище електронного платіжного засобу є незаконним.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного Рівненського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2019 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з його висновками про незаконність відновлення банком закритих рахунків позивача. При цьому, апеляційним судом відхилено доводи апеляційної скарги про те, що 11 березня 2016 року ОСОБА_1 було оформлено «Миттєву розстрочку» в сумі 7 892,22 грн, а тому банком щомісячно здійснювалося списання з карти коштів на погашення вказаної суми боргу, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що станом на день закриття карткових рахунків позивача, а саме: 16 травня 2016 року, заборгованість в останнього перед АТ КБ «ПриватБанк» була відсутня.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 569/415/18-ц, витребувано її з Рівненського міського суду Рівненської області.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У вересні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилкового висновку, що відповідачем відновлено розірваний між сторонами кредитний договір, оскільки 11 березня 2016 року за сервісом «Миттєва розстрочка» на картковий рахунок позивача була зарахована сума 7 892,22 грн, погашення мало відбуватися шляхом сплати 12 платежів до 11 березня 2017 року. Для закриття рахунку позивачу необхідно було здійснити повне погашення за розстрочкою. Оскільки 11 червня 2016 року списався щомісячний платіж, який не був погашений, у позивача виникла заборгованість, а тому за положеннями пункту 2.5.4.12 Умов та правил надання банківських послуг у банку не було можливості закрити картковий рахунок. Не звернувши уваги на зазначені вище обставини, суди дійшли помилкового висновку про часткове задоволення позову, який ґрунтуються на припущеннях.

Доводи інших учасників справи

У вересні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.

Вказував, що доводи касаційної скарги є безпідставними, оскільки доказів надання кредитних коштів, після закриття рахунку, підтверджених відповідними первинними бухгалтерськими документами, відповідачем не надано.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 08 червня 2012 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», на підставі якої останньому було відкрито кредитний рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 .

16 травня 2016 року за заявою позивача договір про надання банківських послуг № SAMDN0405 від 08 червня 2012 року був розірваний за згодою сторін, картка Кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 та всі технічні рахунки, необхідні для роботи карти були закриті.

Відповідно до довідки головного бухгалтера АТ КБ «ПриватБанк» від 16 травня 2016 року № 160516/618, 16 травня 2016 року ОСОБА_1 здійснив погашення заборгованості за картковим рахунком в розмірі 12 571,27 грн та закрив кредитний рахунок № НОМЕР_1 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2019 року та постанову апеляційного Рівненського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 1 частини другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 2.1.1.8.4 Умов та правил банківських послуг передбачено, що картковий рахунок може бути закритий за письмовою заявою клієнта, при чому повертається картка, однак держатель повинен погасити всі види заборгованостей перед банком в тому числі, які виникли протягом 30 днів з моменту повернення картки, тоді банк закриває рахунок не раніше 30 днів.

Відповідно до пункту 2.5.4.12 Умов та правил банківських послуг банк не має право здійснювати закриття картрахунку за наявності непогашеної заборгованості.

Частиною другою статті 653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Установивши, що 16 травня 2016 року за заявою ОСОБА_1 його картковий рахунок № НОМЕР_1 було закрито, відсутність заборгованості підтверджується довідковою банка, датованою також 16 травня 2016 року, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що подальше відновлення банком кредитного рахунку позивача та списання грошових коштів є незаконним.

Доводи касаційної скарги про те, що 11 березня 2016 року на картковий рахунок позивача будо внесено депозит в розмірі 7 892,22 грн, за користування яким з позивача стягувались відсотки є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 доведено, що станом на дату закриття карткового рахунку 16 травня 2016 року, ним було повністю погашено кредитну заборгованість у розмірі 12 571,27 грн. Доказів на спростування зазначених обставин відповідачем не надано, що є його процесуальним обов`язком.

Інші доводи касаційної скарги є ідентичними доводам апеляційної скарги відповідача, які були обґрунтовано відхилені судом апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки виписці з карткового рахунку позивача та довідці банку про закриття рахунку, а переоцінка доказів знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки суди правильно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська