Справа № 646/2508/20
№ провадження 2/646/1874/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.11.2020 м.Харків
головуючого - судді Теслікової І.І.
за участю секретаря Бєлівцової О.А.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначино, що споживачем теплової енергії у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 » є ФОП ОСОБА_1 , який є споживання теплової енергії та має в період з 03.10.2013 року по 26.11.2018 року заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 25 705, 36 грн. та у зв`язку з прострочення відповідачем грошового зобов`язання представник позивача просить стягнути інфляційні витрати і розмірі 2 776,59 грн., 3% річних у розмірі 836, 85 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Ухвалою суду від 11.08.2020 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача через канцелярію суду 26.11.2020 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення, позов підтримав.
Відповідач відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду не надав, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Таким чином, з урахуванням думки представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність 02.02.2017 року.
Згідно до додаткової угоди №1 до договору оренди № 1а/04 від 01.12.2003 року, відповідач ФОП ОСОБА_1 прийняв в користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту приймання передачі нежитлових приміщень від 26.11.2018 року ФОП ОСОБА_1 здав, а Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ХМР прийняло нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .Таким чином, орендарем вказаних приміщень до 26.11.2018 року був ФОП ОСОБА_1 .
Факт надання теплової енергії підтверджується відповідними актами Підключення та відключення споживача за адресою: АДРЕСА_1 » за 03.10.2013 року №178/696, 14.04.2014 року №178/694, від 23.10.2014 року №178/978, 14.04.2015 року №178/2226, 13.10.2015 року № 178/2880, 05.04.2016 року№ 178/3552, 17.10.2016 року № 178/4402, 03.04.2017 року№ 178/5114, 20.10.2017 року № 178/6203, 10.04.2018 року №178/6374, 18.10.2018 року №178/7480.
Відповідачу ФОП ОСОБА_1 листами від 18.11.2014 року № 685, 15.12.2014 року № 767, 10.03.2015 року №165, 18.06.2015 року №380, 15.12.2015 року №740, 23.02.2016 року № 130, 23.05.2015 року № 354, 11.08.2016 року № 514, 21.11.2016 року №454, 15.02.2017 року №83, 18.04.2017 року № 161, 22.05.2017 року №199, 28.11.2017 року №423, 19.02.2018 року №97, 06.06.2018 року № 225, 05.02.2019 року №28 були направлені рахунки за спожиту теплову енергію.
Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідача перед позивачем складається з:
-заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 03.10.2015 по 26.11.2018 в розмірі 25 705, 36 грн.
-три відсотки річних за період з квітня 2017 року по листопад 2018 року в розмірі 836, 85 грн.,
-інфляційні витрати за період з квітня 2017 року по листопад 2018 року в розмірі2 776, 59 грн.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Відповідно до ст.ст. 610,611ЦКУкраїни порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Відповідач, як орендар нежитлового приміщення, за адресо: АДРЕСА_1 » отримував теплову енергію, тобто між ФОП ОСОБА_1 та КП «ХТМ» склалися договірні правовідносини з постачання теплової енергії.
Заборгованість відповідача становить 25 705,36 грн. і підтверджується розрахунком, який не спростовано відповідачем, у зв`язку з чим, така заборгованість підлягає стягненню з відповідача.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 2 776,59 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 836, 85 грн., що також підтверджено розрахунком.
Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимоги КП «ХТМ» в повному обсязі і стягненню з відповідача заборгованості за послуги спожитої теплової енергії у розмірі 25 705, 36 грн., інфляційні витрати 2 776, 59 грн. та 3 % річних 836, 85 грн.
Крім того, з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 526 610,611,901, 903 ЦК України, ст.1 Закону України «Про теплопостачання», суд
Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» -задовольнити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.11.2020 року.

Суддя І.І. Теслікова