У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2020 Справа №607/24120/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді В.М. Братасюка, секретаря судового засідання Т.І. Созанської розглянувши у порядку письмового провадження заяву про відвід головуючого судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів ,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів.

Позивач у справі подав до суду заяву про відвід головуючому судді, оскільки, на переконання ОСОБА_2 , останній припускається формального та необ`єктивного розгляду справи, є упередженим щодо неї, що, в свою чергу, дозволяє припустити сумнів в справедливому судовому розгляді.

Заяву про відвід мотивовано тією обставиною, що

- головуючим суддею не допущено до представництва інтересів позивачки, її представника ОСОБА_3 , уповноваженого ОСОБА_2 на представництво інтересів суді, згідно нотаріально посвідченої довіреності від 11.12.2019 року,

-головуючим суддею не поставлялася ухвала про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду,

- позивачці і суду, не було надано відповідей на поставлені ОСОБА_2 запитання у заяві, доданій до заперечень на позов, й поданій до суду 09.01.2020 року.

Згідно з правилами ч.2 та 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заяву про відвід головуючому судді позивачкою зареєстровано через канцелярію суду 04.03.2020 року, а розгляд справи призначено на 05.02.2020 року, питання відводу вирішується судом, що розглядає справу, невідкладно (ч.7 ст. 40 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.8 ст. 40 ЦПК України)

Відповідно до вимог ч. ч. 1,4 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

На переконання суду, викладені позивачем в заяві обставини, не можуть бути підставою для відводу головуючого судді, оскільки незгода учасника справи з діями головуючого суді чи рішеннями рішенням суду, сама по собі не може свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді.

Доводи позивачки про те, що головуючим суддею не поставлялася ухвала про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду, спростовуються матеріалами справи, зокрема протоколом підготовчого судового засідання від 28.11.2019 року (арк. справи 54), в якому відображено про проголошення головуючим суддею усної ухвали про закриття підготовчого судового засідання і призначення справи до судового розгляду. При цьому позивачка вочевидь про це була обізнана, оскільки зявилася до суду двічі 04.12.2019 року й 24.12.2019 року, знайомилася з матеріалами справи, про що склала відповідні заяви (арк. справи 58 та 75).

Окрім цього Суд зазначає, що згідно зі ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник, за винятком представництва у спорах, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах, де представником може бути особа з 18 років, яка має цивільну процесуальну дієздатність, а також представництва законним представником для малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Таким чином, у Кодексі знайшли відображення норми Конституції України щодо здійснення представництва іншої особи в суді виключно адвокатом (ч. 3 ст. 1312 Конституції).

Водночас згідно з ч. 4 цієї ж статті законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Слід звернути увагу, що норма нового ЦПК України щодо здійснення представництва виключно адвокатом, має застосовуватися судами з урахуванням норм п. 161 Розділу XV Перехідних положень Конституції України, згідно з якими представництво виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, вочевидь було подано не в інтересах дитини, пріоритетом не є розгляд вимов в найкоротший термін, предмет позову, в силу ст. 274 ЦПК України, в імперативному порядку не віднесено до малозначних спорів, а відтак при вирішенні питання відкриття провадження, було враховано вимоги ст.. 19, 274 ЦПК України, відкрите загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Оскільки ОСОБА_3 , уповноважений ОСОБА_2 на представництво інтересів суді, згідно нотаріально посвідченої довіреності від 11.12.2019 року, не підтвердив статусу адвоката, Судом проголошено усну ухвалу в судовому засіданні 20.02.2020 року про неповноважність представника та недопущено останнього до представництва інтересів сторони у справі загального позовного провадження.

Щодо доводів позивачки про те, що їй і суду, не було надано відповідей на поставлені ОСОБА_2 запитання у заяві, доданій до заперечень на позов, й поданій до суду 09.01.2020 року, Суд наголошує, що за правилами ст.. 93 ЦПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

За приписами ч.2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

ОСОБА_2 за процесуальним статусом є відповідачем, а тому першою заявою по суті відповідача, є відзив на позов. Відзив від ОСОБА_2 надійшов на адресу суду 18.12.2019 року - відзив не підписано відповідачем, й за текстом відзиву питань позивачу, в порядку ч.1 ст. 93 ЦПК України, поставлено не було.

Насамкінець Суд зазначає, що клопотання позивачки про витребування доказів, одержане судом 23.01.2020 року, винесене на обговорення в засіданні 20.02.2020 року, й усною ухвалою суду від 20.02.2020 року, в розгляді клопотання оголошено перерву у зв`язку з згодою позивача надати необхідні докази в добровільному порядку.

За відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вважати, що існують якість суб`єктивні чи об`єктивні критерії (особисті переконання та поведінка окремого судді, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів безсторонності головуючого судді), котрі дозволяють позивачу зробити висновок про неможливість забезпечення його конвенційного права на справедливий суд під головуванням судді, котрому заявлено відвід, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про відвід головуючого судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк