Справа № 338/639/19
Провадження № 22-ц/4808/230/20
Головуючий у 1 інстанції Круль І. В.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю апелянта та її представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , поданою її представником ОСОБА_1 , на рішення Богородчанського районного суду, ухвалене у складі судді Круль І.В. 06 грудня 2019 року в с-щі Богородчани,

в с т а н о в и в:

31.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини.

В обґрунтування позову зазначив, що з 04.09.2015 року по 28.12.2018 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з відповідачкою. Заочним рішенням Богородчанського районного суду від 20.12.2018 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1200 грн. щомісячно, які він сплачує належним чином. Незважаючи на те, що вони з відповідачкою проживають окремо, він любить сина та бажає брати участь у його вихованні. Однак, відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. У зв`язку з цим, він звернувся до комісії з питань захисту прав дитини Богородчанської РДА, яка своїм розпорядженням №46 від 14.02.2019 року встановила, що він має право відвідувати сина два рази на місяць у першу суботу та третю неділю місяця з 10 год. до 14 год. в присутності матері на території с. Жураки або в межах Богородчанського району, однак відповідачка не виконує дане розпорядження.

Посилаючись на наведене, просив усунути йому перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином у час, визначений для побачень, спілкування та спільного відпочинку, та встановити наступний порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з сином без присутності матері, а саме: визначити дні побачень - два рази на місяць перший та третій тиждень у вихідні дні (з 10 год. суботи до 19 год. неділі) за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 , з правом виїзду до м. Івано-Франківська; в день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 - щорічно з 11 год. до 15 год. у межах Богородчанського району; в день народження батька ІНФОРМАЦІЯ_3 - щорічно з 11 год. до 15 год. у межах Богородчанського району; у святкові дні: Свято Миколая, Новорічні свята, Різдво Христове (Різдвяні свята), Пасха (Великодні свята), Свято Трійці з 11 год. до 15 год. у межах Богородчанського району, якщо такі припадають не на день побачень.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 03.06.2019 року відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі орган опіки та піклування Богородчанської РДА Івано-Франківської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Рішенням Богородчанського районного суду від 06.12.2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з ним:

- два рази на місяць: перший тиждень у вихідні дні (субота з 10 год. до 19 год.), третій тиждень у вихідні дні (неділя з 10 год. до 19 год.) за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 , з правом виїзду до м. Івано-Франківська;

- в день народження дитини 14 березня щорічно з 12 год. до 15 год. у межах Богородчанського району;

- в день народження батька 05 квітня щорічно з 12 год. до 15 год. у межах Богородчанського району;

- почергово у святкові дні: Святого Миколая, Новорічні свята, Різдво Христове (Різдвяні свята), Пасха (Великодні свята), Свято Трійці - з 12 год. до 15 год. у межах Богородчанського району, якщо такі припадають не на день побачень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів щодо чинення йому перешкод у спілкуванні з дитиною, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. З урахуванням віку малолітньої дитини, суд вважав недоцільним спілкування позивача з сином у вихідні дні з 10 год. суботи до 19 год. неділі за місцем проживання батька, а враховуючи також і право відповідачки на спілкування з дитиною у святкові дні вважав доцільним встановити порядок участі батька у спілкуванні з дитиною у святкові дні почергово. Також суд вважав за необхідне доповнити способи, які визначені у висновку органу опіки та піклування, та дійшов висновку про встановлення порядку спілкування батька з дитиною без участі матері, оскільки позивач піклується про сина та любить його, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, позитивно характеризується, є матеріально-забезпеченою людиною, має місце роботи та належні житлові умови.

Не погодившись з рішенням суду, представникОСОБА_3 - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, неналежну оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не враховано ту обставину, що після розлучення сторін дитина постійно проживає з матір`ю, яка займається вихованням та піклуванням про сина. Враховуючи, що батько ніколи надовго не залишався з сином, навіть під час спільного проживання сторін, дитина психологічно не готова зустрічатися з батьком наодинці.

Судом не обґрунтовано причин відхилення ряду поданих відповідачкою доказів, а також безпідставно не взято до уваги висновок органу опіки та піклування щодо участі батька у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 . ОСОБА_3 жодних перешкод позивачу у спілкуванні з сином не чинила та не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню батька з дитиною, однак таке спілкування не повинно шкодити дитині. Позивачем не доведено перешкоджання у спілкуванні з дитиною чи порушення його прав з боку матері дитини, натомість позивач допускає прояв негативної емоційної поведінки щодо колишньої дружини, навіть у присутності дитини, що негативно впливає не тільки на психоемоційний стан малолітньої дитини, а й на її сприйняття образу батька в цілому.

Висновком органу опіки та піклування графік участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 передбачений тільки у присутності матері, проте суд безпідставно не взяв до уваги даний висновок.

З наведених мотивів просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити способи участі батька у вихованні малолітнього сина згідно наступного графіку:

- два рази на місяць у першу суботу місяця та третю неділю місяця з 10 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району;

- в день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 - щорічно з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району;

- в день народження батька ІНФОРМАЦІЯ_3 - щорічно з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району;

- почергово у святкові дні: Святого Миколая, Новорічні свята, Різдво Христове (Різдвяні свята), Пасха (Великодні свята), Свято Трійці - з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району, якщо такі не припадають на день побачень.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В засіданні апеляційного суду апелянт та її представник доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлений телефонограмою. У телефонній розмові повідомив, що знаходиться на заробітках за 850 км від м. Івано-Франківська і не зможе прибути в судове засідання.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апелянтом не оскаржено рішення про відмову в частині позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, то апеляційним судом не переглядається рішення суду в наведеній частині.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта та її представника, вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04.09.2015 року сторони зареєстрували шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Рішенням Богородчанського районного суду від 28.12.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу син сторін за домовленістю між ними залишився проживати з матір`ю ОСОБА_3 .

Згідно заочного рішення Богородчанського районного суду від 20.12.2018 року з позивача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1 200 грн. щомісячно (а.с. 14).

Заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 немає (а.с. 16).

Встановлено, що між сторонами виникають непорозуміння щодо порядку участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач звернувся до комісії з питань захисту прав дитини Богородчанської РДА для вирішення питання щодо спілкування з дитиною та про встановлення днів та часу спілкування.

Розпорядженням голови Богородчанської РДА №46 від 14.02.2019 року встановлено наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : два рази на місяць у першу суботу місяця та третю неділю місяця, з 10 год. до 14 год., в присутності матері на території с. Жураки або в межах Богородчанського району (а.с. 11).

Висновком комісії з питань захисту прав дитини Богородчанської РДА №404/01-46/142 від 22.10.2019 року, наданим на виконання ухвали Богородчанського районного суду від 05.08.2019 року, рекомендовано встановити наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- два рази на місяць у першу суботу місяця та третю неділю місяця, з 10 год. до 14 год., у присутності матері на території с. Жураки або в межах Богородчанського району;

- в день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 - щорічно з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району;

- в день народження батька ІНФОРМАЦІЯ_3 - щорічно з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району;

- почергово у святкові дні: свято Миколая, Новорічні свята, Різдвяні свята, Великодні свята, свято Трійці з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району, якщо такі припадають не на день побачень (а.с. 88-90).

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

За правилами ст. 7 ч.ч. 2, 8, 9, 10 Сімейного Кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема, він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 731/171/17 та у Постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 237/4742/17.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Наприклад, у справі «Хант проти України» (заява №31111/04) від 07.12.2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

З аналізу вказаних норм права слідує, що рівність прав батьків витікає із прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і в першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судом першої інстанції не встановлено наявність негативного впливу позивача на виховання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наявних обставин, які б перешкоджали їх зустрічам.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням віку малолітньої дитини (4 роки) на даний час відсутні підстави для спілкування позивача з сином у вихідні дні з 10 год. суботи до 19 год. неділі за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 , тому слід встановити наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4 : два рази на місяць - перший тиждень у суботу та третій тиждень у неділю, а враховуючи також і право відповідача на спілкування з дитиною у святкові дні встановити порядок участі батька у спілкуванні з дитиною почергово у святкові дні: Святого Миколая, Новорічні свята, Різдво Христове (Різдвяні свята), Пасха (Великодні свята), Свято Трійці у межах Богородчанського району, якщо такі припадають не на день побачень, з визначенням періоду часу такого спілкування.

Однак, відповідно до частин 4, 5 статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (стаття 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», пункт 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866).

В даній справі Богородчанська райдержадміністрація на виконання ухвали Богородчанського районного суду від 05.08.2019 року надала висновок комісії з питань захисту прав дитини Богородчанської РДА №404/01-46/142 від 22.10.2019 року, в якому надала рекомендації щодо встановлення порядку участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері на території с. Жураки або в межах Богородчанського району.

Суд першої інстанції, посилаючись на відсутність належних і допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування з сином, яке б перешкоджало нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, вважав за доцільне доповнити висновок комісії з питань захисту прав дитини Богородчанської РДА, встановивши наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4 та у спілкуванні з ним: два рази на місяць: перший тиждень у вихідні дні (субота з 10 год. до 19 год.), третій тиждень у вихідні дні (неділя з 10 год. до 19 год.) за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 , з правом виїзду до м. Івано-Франківська. Також суд дійшов висновку про встановлення порядку спілкування батька з дитиною без участі матері.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не взяв до уваги висновок комісії з питань захисту прав дитини Богородчанської РДА. Судом першої інстанції не враховано ту обставину, що після розлучення сторін дитина постійно проживає з матір`ю, батько рідко зустрічається з сином, дитині всього 4 роки і вона психологічно не готова зустрічатися з батьком наодинці. Позивач допускає прояв негативної емоційної поведінки щодо колишньої дружини, навіть у присутності дитини, що негативно впливає не тільки на психоемоційний стан малолітньої дитини, а й на її сприйняття образу батька в цілому.

Обставини щодо побиття позивачем відповідачки підтверджуються витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000110, за даними якого за заявою-повідомленням ОСОБА_3 08.05.2019 року було зареєстровано кримінальне правопорушення за ст. 125 ч. 1 КК України. В заяві вона повідомила, що біля магазину «Колібріс» по вул. Шевченка в смт. Богородчани колишній чоловік ОСОБА_2 спричинив їй тілесні ушкодження.

Згідно комплексної психологічної характеристики сімейних відносин, проведеної Центром психологічної допомоги дітям « ОСОБА_6 » на прохання ОСОБА_3 , яка долучена до матеріалів апеляційної скарги, за результатами діагностики батьківсько-дитячих відносин, найбільш емоційно близьким членом для малолітнього ОСОБА_5 є матір. Значущим є дядько (рідний брат бабусі), якого ОСОБА_5 характеризує як доброго та такого, з ким багато грається. Діагностика емоційних відносин у сім`ї показала, що дитина відчуває сильні позитивні та ніжні відчуття по відношенню до мами, а негативні почуття по відношенню до біологічного батька, якого називає дядьком з негативними приставками. ОСОБА_5 проговорює свої думки про те, що тата не треба. Коли мова заходить про сімейні відносини та батька, дитина відмовляється говорити. Ймовірно, це пов`язано з наявністю травматичної події в житті дитини, яку він проговорює відбирання його татом та побиття мами на його очах.

Наведений доказ приймається апеляційним судом до уваги в силу ч.ч. 2, 3 ст. 367 ЦПК України з урахуванням того, що позивач в суді першої інстанції з об`єктивних причин не скористалась своїм правом на надання правової допомоги, а суд не дотримався положень п.п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, згідно яких суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Як ствердила апелянт в судовому засіданні, з травня 2019 року позивач жодного разу не поцікавився дитиною.

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею без присутності матері, суд першої інстанції не врахував усталеного розпорядку життя сторін та дитини, інтересів дитини з урахуванням конкретних обставин справи.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану її представником ОСОБА_1 , слід задовольнити частково, змінити рішення в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини та встановити порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4 у присутності матері в межах Богородчанського району.

При цьому суд зауважує, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану її представником ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Богородчанського районного суду від 06 грудня 2019 року в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини змінити та встановити наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- два рази на місяць у першу суботу місяця та третю неділю місяця, з 10 год. до 14 год., у присутності матері в межах Богородчанського району;

- в день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 - щорічно з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району;

- в день народження батька ІНФОРМАЦІЯ_3 - щорічно з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району;

- почергово у святкові дні: свято Миколая, Новорічні свята, Різдвяні свята, Великодні свята, свято Трійці з 12 год. до 14 год. у присутності матері в межах Богородчанського району, якщо такі припадають не на день побачень.

В решті рішення Богородчанського районного суду від 06 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 06 березня 2020 року