Справа №279/6229/19
Провадження №2/279/498/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року м. Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Моголівця І.А., з секретарем Зубковою І.М. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №279/6229/19 за позовом комунального підприємства теплозабезпечення до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач, який проживає у квартирі АДРЕСА_1 , теплопостачання якого здійснює позивач, не проводить оплату за надані послуги по теплопостачанню, за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року має заборгованість в сумі 14028 гривень 22 копійки, яку добровільно погашати не бажає. Просить стягнути з відповідача 14028 гривень 22 копійки заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання та понесені судові витрати.

Справа як малозначна розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачем подано відзив на позовну заяву з додатками, в якому він зазначає, що позовні вимоги не визнає, так як вважає, що заборгованість погасив у повному обсязі та долучає електронну квитанцію про сплату залишкової заборгованості за теплопостачання в сумі 1671,22 грн, тому вважає позов необгрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються ЗУ "Про теплопостачання", ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМУ від 24.01.2006 року №45.

Відповідач є споживачем послуг позивача, оскільки проживає в будинку, приєднаному до мережі теплопостачання. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №146 від 17 жовтня 2014 року встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Підпунктом 5 п.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" закріплено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.5 ч.3 ст.20, п.2 ч.1 ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг, тоді як на споживача покладається обов`язок своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21липня 2005року "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року та ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", власник квартири (споживач) зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері даних послуг.

Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 24 цього Закону передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, якими, крім інших, є додержання вимог договору і нормативно-правових актів.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання і часткова оплата боржником.

Нормами ст.25 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Загальними умовами виконання зобов`язання, що встановлені ст.526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Положення статей 67, 68, 162 Житлового кодексу України передбачає, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

З матеріалів справи слідує, що договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання води сторонами не укладався, однак відповідно до ст.21 вказаного Закону зобов`язання укласти договір на надання житлово-комунальних послуг покладено, як на виконавця, так і споживача.

Позивачем було вчинено дії на користь відповідача у виді надання послуг, тому договір про надання послуг вважається фактично укладеним з моменту надання відповідачу таких послуг.

Відсутність укладеного між сторонами у письмовій формі договору про надання послуг не є підставою виконавцю житлово-комунальних послуг не проводити нарахування оплати за послуги.

Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.04.2015 року (справа №279/13065/14-ц) являвся власником 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 . Дане рішення набрало законної сили 13.05.2015 року, що було підставою для нарахування КП Теплозабезпечення відповідачу коштів за теплопостачання у розмірі 75% за належну йому частку квартири, починаючи з 13.05.2015 року (але нарахування здійснювалось у розмірі 100%).

Відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.04.2015 року (справа №279/13065/14-ц), яке набрало законної сили 21.05.2018 року ОСОБА_1 став єдиним власником вищевказаної квартири та отримав обов`язок сплачувати комунальні послуги в повному обсязі (в тому числі і за послуги теплопостачання), починаючи з 21.05.2018 року. Даний факт, а саме те, що ОСОБА_1 є власником всієї квартири АДРЕСА_2 зазначає особисто у поданому відзиві.

Дослідивши особовий рахунок № НОМЕР_1 суд прийшов до наступного.

Позивач просить стягнуути з відповідача борг за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року в сумі 14028 гривень 22 копійки. Однак, виходячи з особового рахунку вказана сума боргу обчислюється за період з листопада 2016 року по травень 2019 троку, а не з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року.

Надаючи оцінку розрахунку позивача за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року суд прийшов до наступного.

За опалювальний сезон 2017-2018 року (жовтень 2017- травень 2018 року) відповідачу нараховано 8444,53 грн. за надані послуги.

Відповідач був власником 3/4 частини квартири.

Власником іншої 1/4 частини квартири був ОСОБА_2 .

Таким чином обовязок відповідача по сплаті послуг складає 6333,39 гривень (8444,53 грн. - 2111,53 грн. (1/4 частина)).

За опалювальний сезон 2018-2019 року (жовтень 2018- травень 2019 року) відповідачу нараховано 10516,70 грн. за надані послуги.

Відповідач був власником 100 % квартири.

Позивач провів перерахунок в сумі 1353,21 грн.

Таким чином обовязок відповідача по сплаті послуг складає 9163,49 грн. (10516,70 грн. - 1353,21 грн.).

Сумарно, обовязок відповідача по сплаті послуг за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року складає 15496,88 грн. (6333,39 грн. + 9163,49 грн. ).

За період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року відповідач сплатив власними коштами 12715 грн.19 копійок та 1671, 22 грн. оплатив 09.02.2020 року.

Враховуючи вищенаведені розрахунки залишається сума в 1110,47 грн. (15496,88 грн. - 12715,19 грн.- 1671,22 грн.), яку можна було висунути відповідачу як претензію по оплаті послуг, однак позивачем в особовому рахунку не враховано вже надану відповідачу субсидію в сумі 6246,04 грн.

З врахуванням субсидії у відповідача відсутній обовязок із сплати послуг за опалення так як надана субсидія перевищує існуючий борг.

Сумма - 2111,13 грн. як 1/4 частка наданих послуг за опалювальний період 2017-2018 року підлягає стягненню з ОСОБА_2 , тобто іншого власника житла, за якого відповідач не зобовязаний оплачувати послуги.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 7 - 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

В задоволенні позову Комунального підприємства теплозабезпечення про стягнути з ОСОБА_1 боргу по оплаті за послуги з теплопостачання з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони: Позивач: комунальне підприємство теплозабезпечення, місцезнаходження - 11500, Житомирська обл., м. Коростень, вул. Шевченка, 8-а, код ЄДРПОУ 311647.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_2 .

Копія згідно оригіналу.

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області І.А.Моголівець