ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 711/5080/19 Провадження № 22-ц/821/1766/2020
Придніпровський районний суд м. Черкаси
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

09 грудня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І., Карпенко О.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 серпня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, -

в с т а н о в и в :

21 червня 2019 року ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 серпня 2020 року позов ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 28 822 грн. 17 коп. та 1 921 грн. судового збору, а всього - 30 743 грн. 17 коп.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати ОСОБА_1 судового збору за подачу апеляційної скарги.

Копію ухвали направлено на адресу ОСОБА_1 , що була вказана в апеляційній скарзі для виконання.

На адресу суду надійшов конверт поштового відправлення, з якого вбачається, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримано ОСОБА_1 не було (адресат відсутній за вказаною адресою).

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 було надано додатковий строк для сплати суми судового збору за подачу апеляційної скарги, а апеляційну скаргу залишено без руху.

Копію ухвали направлено на адреси ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 .

Станом на момент постановлення вказаної ухвали суду встановлено, що копію ухвали від 13 листопада 2020 року отримано стороною відповідача, а саме представником ОСОБА_1 адвокатом Шаховим О.М. 19 листопада 2020 року.

Вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 не виконано.

В резолютивній частині ухвали від 13 листопада 2020 року було роз`яснено наслідки невиконання ухвали, передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України та зазначено, що в разі невиконання вимог ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України імперативно визначено, що учасники справи, зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до положень ст. 121 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін, особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, зловживання правом не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено у ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з - іншої.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, так як обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Виконуючи вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з метою забезпечення права скаржника на апеляційний розгляд справи та забезпечення справедливої процедури апеляційний суд вичерпав, передбачені ЦПК України заходи щодо повідомлення скаржника про недоліки його апеляційної скарги та необхідність їх усунення.

Подавши апеляційну скаргу, ОСОБА_1 тривалий час не цікавилася розглядом справи, хоча мала таку можливість.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарна Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у свої рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи необхідність забезпечення розумних строків розгляду справи, а також те, що скаржник не виконує належним чином свої обов`язки, передбачені ст. 43 ЦПК України, не проявляє необхідної зацікавленості у розгляді своєї скарги, а також, приймаючи до уваги висновки, викладені в рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України», де було констатовано, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, що свідчить про недобросовісність використання скаржником права на апеляційне оскарження судового рішення та враховуючи ту обставину, що наслідки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, особі, що подає апеляційну скаргу були роз`яснені, копію ухвали було отримано 19 листопада 2020 року, станом на 09 грудня 2020 року такі вимоги не виконані, колегія суддів вважає за необхідне у відповідності вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України визнати апеляційну скаргу неподаною та повернути її.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 серпня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію визнати неподаною та повернути особі, що її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги у відповідності до ч. 8 ст. 357 ЦПК України надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з матеріалами апеляційної скарги.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Суддя-доповідач В.Г. Бородійчук

Судді Л.І. Василенко

О.В. Карпенко