04.03.2020 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Литвина О.В.,
при секретарі - Юрченко Л.В.,
розглянувши у приміщенні суду в смт.Рокитне за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін спору цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія"УНІКА" до ОСОБА_1
про відшкодування в порядку регресу заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди, -
Звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач посилається на те, що між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ТОВ "Порше Лізинг Україна" було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 .
26.11.2016 в м. Біла Церква по вул. Карбишева, сталося ДТП за участю автомобіля "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Ніссан", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .. Внаслідок дорожно-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_1 , що був застрахований 27.03.2012 у ПрАТ "СК "УНІКА" за договором добровільного страхування наземного транспорту №245001/4098/0000300.
Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 22.12.2016 ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 . ПДР України.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 24.03.2017 встановлено, що після ДТП ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп"яніння.
Ухвалою суду від 04.02.2020 вказану справу прийнято до провадження та з огляду на її малозначність та висловлену у позовній заяві позицію позивача призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав до суду клопотання, яким вимоги свого довірителя підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд справу розглянути у його відсутності.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву та не повідомив про причини неявки.
За викладеного, суд ухвалює провести розгляд спору по суті у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та у порядку заочного розгляду, що узгоджується із положеннями ст.ст.223, 280 ЦПК України.
Фіксування судового засідання технічним засобом на разі неявки в судове засідання всіх учасників справи у відповідності до положень ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
В судовому засіданні встановлено, що 26.11.2016 в м. Біла Церква по вул. Карбишева, 30-д, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "VW Crafter 50 Kasten", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Nissan Mikra", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль "VW Crafter 50 Kasten", д.н.з. НОМЕР_1 , що був застрахований ПрАТ "СК "УНІКА" за договором добровільного страхування наземного транспорту №245001/4098/0000300.
Факт вказаної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний ПрАТ "СК «УНІКА» страховим випадком, що підтверджується страховим актом № 00209344 від 21.12.2016 по договору страхування наземного транспорту №245001/4098/0000300.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, в тім, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань.
З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи.
Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, мають регулюватися положеннями ст.ст. 9, 16, 20 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 5, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 11, 22, 979, 993, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України.
Згідно ст. 8 ЗУ "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (ст. 990 ЦК України).
Аналогічні положення містить стаття 25 Закону України "Про страхування".
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик)
зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгація.
Під час суброгації нового зобов"язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду.
Регрес характеризується тим, що правовідношення за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв"язку з чим виникло нове правовідношення, пов"язане саме з регресною вимогою.
Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування". Право регресу регулюється ч. 1 ст. 1191 ЦК України.
Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.
зазначене узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду України, викладених у постанові від 30.01.2019 № 755/9320/15ц.
За викладеного, оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з огляду на викладені правові підстави, суд приходить до висновку про задоволення позову.
відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем у справі судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921.00 грн відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача.
Керуючись ст.ст.ст.ст. 9, 16, 20, 25, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст.3, 5, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правовоївідповідальності власників наземних транспортних засобів»,ст.ст.11,22,979,993,1166,1187,1191,1194 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 141, 263-265, 279, 280 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Литвин

Рішення набрало законної сили "___"_____________________________20___