Провадження № 2/161/764/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Кузіної А.С

з участю представник позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про виселення з гуртожитку, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про виселення з гуртожитку. Свої вимоги мотивує тим, що з 12.12.2013 року відповідач проходила військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16.01.2018 року згідно договору найму житла № 113 їй було виділено в користування житлове приміщення (кімната АДРЕСА_1 . Наказом в.о. начальника 6 прикордонного загону від 14.06.2019 року ОСОБА_2 звільнено з військової служби в запас, а 12.07.2019 року виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення. Відповідач на даний час звільнена з роботи та у трудових відносинах з Луцьким прикордонним загоном не перебуває, проте, зареєстрована та проживає в гуртожитку по АДРЕСА_2 ..

Луцький прикордонний загін неодноразово звертався до відповідача з вимогою звільнити службове нежитлове приміщення у гуртожитку, однак вказані звернення проігноровані відповідачем.

На підставі наведеного просить суд виселити ОСОБА_2 без надання іншого житлового приміщення з гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засідання позов не визнала, просила суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.11.2008 року, гуртожиток загальною площею 3088,8 кв.м., який розташований в АДРЕСА_3 належить державі в особі Державної прикордонної служби України на праві державної власності.

Відповідач ОСОБА_2 проходила службу в Луцькому прикордонному загоні з 12.12.2013 року, що підтверджується наказом № 278-ОС1 від 12.12.2013 року (а.с.16).

На підставі договору користування жилим приміщенням у гуртожитку № 113 від 16.01.2018 року (а.с.13) житлове приміщення, а саме: кімната АДРЕСА_1 , загальною площею 17,40 кв.м. надано в якості службового житла ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до витягу з наказу №364-ос від 12.07.2019 року ОСОБА_2 звільнено з військової служби в запас (а.с. 17).

Згідно вимог ч. 1 ст. 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

Відповідно до статті 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Не може бути виселено без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, зокрема, сім`ї військовослужбовців (стаття 125 ЖК України).

Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 08.08.2019 року, відповідачу ОСОБА_2 , запропоновано звільнити займану житлову площу (а.с. 15), проте, відповідач ОСОБА_2 і на даний час проживає у спірному житловому приміщенні.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Статтею 132 ЖК України передбачено, що сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 19 грудня 2011 року, у справі за № 6-71цс11, закріплені у ст. 125 та ч. 3 ст. 132 ЖК України гарантії не можуть бути застосовані при вирішенні спору про виселення з гуртожитку громадян, які не перебували чи не перебувають з організацією у трудових відносинах.

За таких обставин суд вважає, що відповідач підлягає виселенню без надання іншого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1921 грн., сплата якого підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 1).

На підставі ст.ст. 109, 116, 127, 129, 132 ЖК України, ст.ст. 261,268 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.03.2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська