БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/3336/20 провадження № 4-с/361/96/20
У Х В А Л А

«21» вересня 2020 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на дії приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, боржник ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 60473643,

в с т а н о в и в:

28 травня 2020 року акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із зазначеною вище скаргою, у якій просить: - визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. (далі приватний виконавець ВО КО Голяченко І.П.): - щодо не проведення дій по визначенню вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 ; - не здійснення дій по виведенню іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому статтею 61 Законом України «Про виконавче провадження»; - зобов`язати приватного виконавця ВО КО Голяченка І.П.: - визначити ринкову вартість квартири АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 60473643; - здійснити дії по виведенню іпотечного майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 60473643, на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» без отримання погодження від органу опіки та піклування.

У судове засідання учасники розгляду скарги не з`явилися. Про день, час та місце розгляду скарги повідомлялися у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку, що підтверджується матеріалами справи. Від представника стягувача акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Войтенко К.В. до суду надійшла письмова заява про розгляд скарги у її відсутність. Боржик ОСОБА_1 причини неявки до суду не повідомила.

Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне.

На виконанні у приватного виконавця ВО КО Голяченка І.П. перебуває виконавчий лист № 361/13/18, виданий 19 грудня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області (виконавче провадження № 60473643).

Виконавчий лист Броварського міськрайонного суду Київської області № 361/13/18 від 19 грудня 2018 року виданий на підставі рішення цього суду від 06 листопада 2018 року в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Раййфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Згідно із виконавчим листом суду № 361/13/18 від 19 грудня 2018 року: в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 014/2548/81/56471 від 08 червня 2007 року та згідно договору іпотеки від 08 червня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2446 у сумі 33101 доларів США 58 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 885133 грн. 97 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на трикімнатну квартиру, загальною площею 102,5 кв.м., житловою площею 48,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 26 березня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 13 березня 2007 року за № 126 шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 809000 грн. 00 коп.

Постановою приватного виконавця ВО КО Голяченка І.П. від 04 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа суду № 361/13/18 від 04 листопада 2019 року (а.с.7).

Постановою приватного виконавця ВО КО Голяченка І.П. від 04 листопада 2019 року накладено арешт на квартиру, загальною площею 102,5 кв.м., житловою площею 48,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.72).

Постановою приватного виконавця ВО КО Голяченка І.П. від 05 грудня 2019 року описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.86).

19 листопада 2019 року приватний виконавець ВО КО Голяченко І.П. отримав з Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області інформацію про те, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 05.11.2008р.; - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 14.05.2011р. (а.с.88).

11 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця ВО КО Голяченка І.П. із письмовою заявою, у якій зазначено про те, що згідно із укладеним кредитним договором № 014/2548/81/56471 від 08 червня 2007 року, стоком дії до 2027 року, вона є майновим поручителем. Об`єктом застави є квартира АДРЕСА_3 . Власником квартири є ОСОБА_1 Позичальником перед банком у зазначеному правочині є ОСОБА_2 . У квартирі мешкає ОСОБА_1 із малолітньою донькою ОСОБА_3 , 2008 року народження. У заяві зазначається, що приватний виконавець не може здійснювати заходи виконавчого характеру за межами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження». Попереджено приватного виконавця про необхідність утриматися від вчинення протиправних дій (а.с.89).

11 січня 2020 року приватним виконавцем ВО КО Голяченком І.П. здійснено виклик ОСОБА_1 (а.с.98).

10 березня 2020 року акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» направлено письмове звернення до приватного виконавця ВО КО Голяченка І.П. про вчинення дій по виведенню іпотечного майна на реалізацію (призначити експерта, визначити вартість майна та передати його на реалізацію через СЕТАМ) без отримання згоди від органу опіки та піклування (а.с.101).

12 березня 2020 року приватним виконавцем ВО КО Голяченком І.П. надано відповідь департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ «Райффайзен Банк Аваль», у якій зазначено про те, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 60473643 з примусового виконання виконавчого листа № 361/13/18 від 19 грудня 2018 року, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 885 133,97 грн. 04 листопада 2019 року приватним виконавцем направлено запит до Броварської міської ради Київської області для отримання інформації про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 . 29 листопада 2019 року надійшла відповідь від Броварської міської ради Київської області про те, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із 14 травня 2011 року. Враховуючи те, що у квартирі зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_3 , то вимога банку щодо передачі іпотечного майна на реалізацію до ДП «Сетам» не підлягає задоволенню (а.с.107).

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статей 447, 448, 449 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно із статтями 450, 451 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню та виконавчих документів, серед яких, зокрема, є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував у прийнятих рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися не виконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України»). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

За змістом статті 1 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-ІV (далі Закон № 898-ІV), іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону № 898-ІV визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачене законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Стаття 39 Закону № 898-ІV передбачає можливість реалізації предета іпотеки за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 898-ІV реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду є кінцевою стадією виконання рішення суду, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватися чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини у в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки).

Частиною третьою статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ передбачено, що батьки та особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Правова позиція щодо відсутності необхідності на отримання дозволу органу опіки та піклування при наявності реєстрації малолітньої чи неповнолітньої дитини у квартирі, яка є предметом іпотеки, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 754/15589/14-ц, провадження № 61-3066св19.

Як вбачається із витребуваної цивільної справи № 361/13/18, провадження № 2/361/1048/18, кредитний договір № 014/2548/81/56471 було укладено 08 червня 2007 року, договір іпотеки укладено 08 червня 2007 року.

ОСОБА_3 , 2008 року народження, зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 із 14 травня 2011 року.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 259, 260, 352-354 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича: - щодо не проведення дій по визначенню вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 ; - не здійснення дій по виведенню іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому статтею 61 Законом України «Про виконавче провадження».

Зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича: - визначити ринкову вартість квартири АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 60473643; - здійснити дії по виведенню іпотечного майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 60473643, на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» без отримання погодження від органу опіки та піклування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин