Справа № 675/1255/20
Провадження № 2/675/530/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2020 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Беліці М. О.,

за участю представника позивачки адвоката Дацишиної М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 03 липня 2020 року звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивачки спадкодавця ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка, зокрема, складається з права на земельну частку (пай), на яку ОСОБА_1 має право як спадкоємець за першої черги за законом. Через те, що сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 був втрачений, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво на право на спадщину на земельну частку (пай), хоча спадщину прийняла у встановленому законом порядку.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним

Представник позивачки адвокат Дацишина М. В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала.

Представник відповідача Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій письмовій заяві просив справу розглядати за відсутності представника сільської ради, проти заявлених вимог не заперечував.

Вислухавши позицію представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Позов ОСОБА_1 надійшов до суду 03 липня 2020 року. 07 липня 2020 року прийнято ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. 14 вересня 2020 року закрите підготовче провадження.

В зв`язку з тим, що спадкодавець помер у 1998 році, а спадкоємець фактично прийняв спадщину у той же час, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин необхідно застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 525 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 527 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 534 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи.

ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, копія якого додана до матеріалів справи; показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; довідкою Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 830 від 01 липня 2020 року.

ОСОБА_1 являється спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 першої черги за законом та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 389/2017 від 12 жовтня 2017 року, повідомленням державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори № 1942/02-14 від 12 жовтня 2017 року, копії яких додані до матеріалів справи.

У ст. 1 ЦПК України вказано, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

За життя ОСОБА_2 набув право на земельну частку (пай), розміром 2, 28 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Радошівське» с. РадошівкаІзяславського району Хмельницької області, про що йому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 02345853, що підтверджується довідкою Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 831 від 01 липня 2020 року,довідкою відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 97-22-0.25-451/161-20 від 30 липня 2020 року, показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 02345853, виданий на ім`я ОСОБА_5 , був втрачений, що підтверджується доводами представника позивачки, відповідним текстом оголошення у номері газети «Зоря Надгориння» від 27 жовтня 2016 року № 43 (1018), копія якого додана до матеріалів справи.

Внаслідок втрати сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 02345853 ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори № 1942/02-14 від 12 жовтня 2017 року, копія якого додана до матеріалів справи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що права ОСОБА_1 підлягають захисту.

Відповідно до ст. 548 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За вимогами ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 561 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Таким чином суд вважає, що слід визнати право ОСОБА_1 на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Керуючись ст. ст. 131, 152, Перехідними положеннями ЗК України, Указом Президента України від 08. 08. 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. ст. 527, 529, 534, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 92, 95, 133, 141, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 17 січня 2019 року органом 6813, жительки АДРЕСА_1 ) до Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (30330 с. РадошівкаІзяславського району Хмельницької області, вул. Центральна, 19, ) про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати право ОСОБА_1 як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай), розміром 2, 28 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Радошівське» с. РадошівкаІзяславського району Хмельницької області, яке належало ОСОБА_2 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0234583.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 06 листопада 2020 року.

Суддя О. С. Янішевська