ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2406/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С..

при секретарі Пугач Д.С.

за участю :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Наумової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу з позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства спеціального зв`язку про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства спеціального зв`язку про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 20.12.2019 було відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

26.02.2020 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яка містить недоліки, зокрема вказана ціна позову 79 061 грн. 28 коп., проте судовий збір сплачено не у повному обсязі.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Як встановлено Законом України "Про судовий збір", позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 року у справі № 226/168/15ц.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної заробітної плати. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках гранті, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ст. 117 КЗпП України, відповідальність за затримку розрахунку при звільненні в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи, що позивач не звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди, то з урахуванням положень ч. 1 та пп. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» їй необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У зв`язку із викладеними обставинами, позивачу необхідно сплатити судовий збір за заявлені нею вимоги, щодо стягнення моральної шкоди та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (768,40 грн.) за реквізитами, які містяться на офіційному сайті Дарницького районного суду м. Києва.

Частиною 13 ст. 187 ЦПК України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись стст. 177, 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства спеціального зв`язку про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачу строк п`яти днів з дня отримання нею копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.С.Мицик