ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2533/20 Справа № 201/6689/19 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Петешенкової М.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про скасування наказів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про скасування наказів.

В обґрунтування позову зазначив, що 13 травня 2019 року в.о. головного лікаря КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради видав наказ № 95-о «Про реорганізацію структури центру, внесення змін до штатного розпису, скорочення штату та чисельності», яким фактично повідомлялось про звільнення позивача.

Позивач обіймає посаду голови обласної МСЕК № 5 КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради з 03 лютого 2009 року.

14 березня 2017 року відповідачем в особі в.о. голови головного лікаря ОСОБА_2 було прийнято наказ № 22 про дисциплінарне стягнення голові МСЕК № 5 ОСОБА_1 у вигляді догани.

Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за те, що остання 07 березня 2017 року не виконала вимоги наказу від 09 березня 2017 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/4509/17 від 14 березня 2018 року указаний наказ було скасовано.

12 січня 2018 року відповідач в особі головного лікаря видав наказ, яким виніс позивачу догану за невиконання наказу № 81 від 06 грудня 2017 року, порушення виконавчої дисципліни, який у подальшому було скасовано рішенням суду.

08 травня 2018 року відповідачем прийнято наказ № 112-о про застосування дисциплінарного стягнення звільнення позивача.

Указаний наказ також було скасовано рішенням суду та позивача було поновлено на роботі.

16 травня 2019 року позивача було ознайомлено із оскаржуваним наказом, а 28 травня 2019 року запропоновано перевід на іншу роботу у зв`язку із скороченням.

Позивач вважає оскаржуваний наказ черговою незаконною дією, направленою на порушення трудових прав позивача.

Так, позивач посилається на те, що в оскаржуваному наказі відсутні посилання на рішення Дніпропетровської обласної ради щодо реорганізації відповідача, а тому такий наказ є незаконним. Оскаржуваний наказ виданий на виконання наказу МОЗ України від 31 жовтня 2018 року № 1977; рекомендацій Дніпропетровської обласної ради № 97/0/2-18 від 18 січня 2018 року; висновків аналізу роботи КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради за 2018 рік щодо раціонального та ефективного використання бюджетних коштів, у яких не вбачається підстав для внесення змін до штатного розпису, скорочення штату та чисельності.

Враховуючи зазначене, просить суд скасувати наказ відповідача № 95-о від 13 травня 2019 року (а.с. 1-4).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року позов ОСОБА_3 до КЗ«Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про скасування наказів - залишено без задоволення (а.с.100-104).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Зазначає, що в оскаржуваному наказі відсутні посилання на рішення Дніпропетровської обласної ради щодо реорганізації відповідача, на офіційному сайті Дніпропетровської обласної ради таке рішення також відсутнє, тому такий наказ є незаконним, адже керівник закладу таких повноважень не має (а.с.106-109).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради це юридична особа публічного права, створена розпорядчим актом органу місцевого самоврядування який представляє інтереси територіальної громади - ч. 2 ст. 169 ЦК України.

Пунктом 1.2 Статуту КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради визначено, що заклад заснований на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та перебуває в управлінні Дніпропетровської ради (а.с.29-39).

Заклад має право формувати та затверджувати організаційно-правові документи закладу, зокрема структуру і штатну чисельність, штатний розпис, положення про структурні підрозділи, регламенти взаємодії структурних підрозділів між собою, посадові та робочі інструкції тощо (п. 6.1.2 Статуту). Заклад визначає структуру управління і встановлює штати (п. 7.3 Статуту).

ОСОБА_1 з 03 березня 2009 року працювала на посаді голови Обласної медико-соціальної експертної комісії № 5 КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради.

13 травня 2019 року в.о. головного лікаря КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради було видано наказ № 95-о про реорганізацію структури центру, у зв`язку з проведенням заходів, направлених на поліпшення діяльності закладу на його підрозділів, на виконання наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31 жовтня 2018 року № 1977, рекомендацій викладених у листі Дніпропетровської обласної ради № 97/0/2-18 від 16 січня 2018 року, враховуючи висновки аналізу роботи КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради за 2018 рік щодо раціонального та ефективного використання бюджетних коштів, яким скорочено посади та виведено їх зі штатного розпису КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради обласну МСЕК № 5 в складі 7 штатних одиниць: голову комісії (лікаря-невропатолога), лікаря-невропатолога, лікаря-терапевта, лікаря ортопеда-травматолога, лікаря-терапевта (реабілітолога), лікаря-методиста, сестри медичної старшої, реєстратора медичного (а.с.6-7).

Наказом № 210-о від 06 вересня 2019 року внесено зміни до наказу № 95-о від 13 травня 2019 року шляхом викладення п. 2 наказу у новій редакції: «2. Скоротити такі посади і вивести їх зі штатного розпису: 2.1 вивести зі штатного розпису КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради обласну МСЕК № 5 в складі 7 штатних одиниць: голову комісії, лікаря-невропатолога, лікаря-невропатолога, лікаря-терапевта, лікаря ортопеда-травматолога, лікаря-терапевта (реабілітолога), лікаря-методиста, сестри медичної старшої, реєстратора медичного (а.с.73-74).

Таким чином, у відповідача відбулись реорганізація структури центру, зміни в організації виробництва і праці, а саме, скорочення чисельності штату працівників.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту її прав, оскільки позивач оскаржує наказ про скорочення штату та чисельності закладу, що стосується виключно внутрішньої господарської діяльності КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», в даному випадку, суд не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною 2 статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно зі статтею 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення або чисельності працівників), але він не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників.

Враховуючи правову позицію висловлену Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в Ухвалі від 28 січня 2009 року у справі № 6-14292св08, нормами трудового законодавства не передбачено право суду перевіряти доцільність скорочення працівників, оскільки власник підприємства або уповноважений ним орган самостійно вирішує питання організаційної структури, чисельності та штатів працівників, ці питання стосуються суто внутрішньої господарської діяльності окремого суб`єкта господарювання і не є предметом доказування у судових спорах.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач оскаржує наказ про скорочення штату та чисельності закладу, що стосується виключно внутрішньої господарської діяльності КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів.

Судом першої інстанції правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Будь-яких доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: