Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Жупанової І.Б., за участю секретарки судового засідання Палубінської К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №336/7392/19 пр. 2/336/831/2020 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

В позовній заяві вказує, що він є одноособовим власником будинку АДРЕСА_1 . З 2002 року в якості члена родини, в даній квартирі зареєстровано відповідачку ОСОБА_2 .. Проте відповідачка у спірній квартирі, як зазначає позивач, з 2014 року не проживає, в квартирі відсутні її особисті речі, жодних витрат по утриманню квартири відповідач не несе.

Реєстрація відповідачки у належному позивачу будинку без її фактичного проживання порушує права ОСОБА_1 , як власника житла, оскільки комунальні платежі нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб, що створює для позивача додаткові витрати.

Ухвалою суду від 24.12.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представником позивача у судове засідання 26.02.2020 року надано заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення на адресу реєстрації судових повісток, що повернулись до суду з відміткою установи пошти «за закінченням терміну зберігання» та розміщення оголошення про виклик на сайті Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Фіксування судового засідання 26.02.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши надані сторонами письмові докази та пояснення, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, серія та номер НОМЕР_1 , виданого 08.12.1998 року п`ятою Запорізькою держаною нотаріальною конторою, що зареєстровано в реєстрі за № 5-1589 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166069093 від. 10.05.2019 року (копії документів додаються). На підставі зазначеного свідоцтва позивачу належить 3/8 частин будинку; Договором дарування серія та номер ААР-3 67047, виданого 21.01.1999 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В., що зареєстровано в реєстрі за № 162 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 166074093 від. 10.05.2019 року. На підставі зазначеного договору дарування позивачу належить 5/8 частин будинку.

Згідно акту підтвердження фактичного проживання від 20.04.2018 року, долученого до матеріалів позовної заяви, складеного в присутності свідків та посвідченого головою квартального комітету, ОСОБА_3 відповідачка ОСОБА_2 1985р.н. фактично не проживає у будинку АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності.

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що в будинку, що є власністю позивача, зареєстрована, але не проживає відповідачка ОСОБА_2 .

За адресою реєстрації АДРЕСА_1 , відповідачка ОСОБА_2 з вересня 2014 року не проживає, особисті речі відповідачки у спірному будинку відсутні, витрат по утриманню вказаного майна відповідач не несе, перешкоди в користуванні житловим приміщенням позивач не створював. Вказані обставини відповідачкою не спростовано.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, чи остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідачки за вказаною адресою чинить перешкоди позивачу у користуванні належним їй на праві власності будинком, чим порушує право власності позивача, тому вважає його таким, що підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 59-61, 208, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 13 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: І.Б. Жупанова