Справа № 309/781/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів:Фазикош Г.В., Куштана Б.П.,

за участі секретаря: Чучка Н.В.,

за участі представника- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хустської міської ради на рішення Виноградівського районного суду від 17 вересня 2019 року, головуючий суддя Левко Т.Ю., у справі за позовом Хустської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення неустойки,

В С Т А Н О В И В:

Хустська міська рада звернулася до Хустського районного суду Закарпатської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 11.04.2019 року справу передано за підсудністю до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.07.2016 року між Хустською міською радою та віповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 0,1700 гектара, що розташована на території Хустської місткої ради, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:036:0035. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 8. Відповідно до пункту 2.10. Договору вартість земельної ділянки складає 363 069,00 гривень. Згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначена, яка намічена для викупу зробленого ТОВ «Хуст Земля Карпати» від 13.04.2016р. №008. Відповідно до п.2.2. Договору «Покупець» сплатив «Продавцю» до підписання цього договору 30000,00 гривень згідно договору про сплату авансового платежу № 19 в рахунок оплати ціни земельної ділянки укладеного між сторонами, а залишок 333069,00 гривень сплачується з розстроченням, згідно графіку, яким встановлено, що 165069,00 грн. сплачується до 27 серпня 2016 року, решта суми погашається рівними частинами по 7 000, 00 грн. до 27 серпня 2018 року. Остаточний розрахунок за договором здійснений 19 вересня 2018 року, що є порущенням умов Договору, внаслідок чого є підстави для застосування встановленої договором відповідальності у виді сплати неустойки. У зв`язку з чим позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на його користь неустойку в розмірі 72 613,80 грн та покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Виноградівського районного суду від 17 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Хустська міська рада подала апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, - 27.07.2016 між Хустською міською радою та ОСОБА_2 був укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. за реєстровим номером 3696.

Відповідно до пункту 1.1 Договору продавець продав, а покупець купив земельну ділянку, яка відноситься до категорії земель: землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 0,1700 гектара, що розташована на території Хустської місткої ради, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер -:01:036:0035. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 8.

Згідно пункту 2.1 Договору продаж вчинено за суму 363069,00 грн. із розрахунку 213 грн. 57 коп. - за 1 м.кв.

Відповідно до пункту 2.10. Договору вартість земельної ділянки складає 363 069,00 гривень. Згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначена, яка намічена для викупу зробленого ТОВ «Хуст Земля Карпати» від 13.04.2016р. №008.

Відповідно до п.2.2. Договору «Покупець» сплатив «Продавцю» до підписання цього договору 30000,00 гривень згідно договору про сплату авансового платежу № 19 в рахунок оплати ціни земельної ділянки укладеного між сторонами, а залишок 333069,00 гривень сплачується з розстроченням, згідно графіку, яким встановлено, що 165069,00 грн сплачується до 27 серпня 2016 року, решта суми погашається рівними частинами по 7 000, 00 грн до 27 серпня 2018 року.

Як вказано позивачем та не заперечено представником відповідача останній розрахунок за договором здійснений 19 вересня 2018 року, тобто з порушенням умов Договору.

Посилаючись на положення пункту 2.6 Договору, яким визначено, що у разі, якщо Покупець у встановлений термін не здійснив повний розрахунок за земельну ділянку, він сплачує Продавцю неустойку в розмірі 20 відсотків від ціни земельної ділянки, позивач просить стягути з відповідача 72 613,80 грн неустойки.

Відповідно до п. 2.4. Договору, у разі порушення терміну оплати за земельну ділянку Покупець сплачує продавцю пеню із суми недоїмки, яка нараховується у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період несплати, за кожний день прострочення платежу.

На виконання умов п. 2.4. Договору відповідачем сплачено 12890,47 грн. пені, в тому числі 156.88 грн. розмір пені нарахований за несвоєчасну сплату чергового платежу в розмірі 7000,00 грн. який повинен був бути сплачений до 27 серпня 2018 року, а був сплачений 19 вересня 2018 року.

За змістом статей 546,548,549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Стягнення неустойки є покладенням на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності, що передбачає настання для нього заснованих на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Встановивши, що передбачені договором купівлі-продажу штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення штрафу за невиконання умов договору купівлі-продажу, обгрунтовано виходив з того, що одночасне застосування штрафу і пені не допускається, оскільки суперечить положенням, закріпленим у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Наведені висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Таким чином доводи апелянта про неправильне застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин статті 61 Конституції України та статті 549 ЦК України є неспроможними.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Хустської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 17 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 4 березня 2020 року.

Головуючий

Судді