Справа № 199/4203/20
Провадження № 2/175/752/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

30 листопада 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська до суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу для розгляду за підсудністю, в якій позивач просив постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його, ФОП ОСОБА_1 користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 60364 грн. 44 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 2200 грн., а також судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

У судове засідання позивач ФОП ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.78).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.77) та інформацією з сайту «Укрпошта», згідно якої поштове відправлення 120 на ім`я ОСОБА_2 вручено особисто (а.с.83), відзиву на позовну заяву не подано, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Встановлено, що 25 лютого 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7114239 (а.с.12), за умовами якого страхова компанія взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участі застрахованого транспортного засобу сплатити страхове відшкодування за заподіяну шкоду третім особам.

19 січня 2017 року о 15-00 год. в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області по вул. Садовій, 2А, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3302» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху не витримав безпечну швидкість руху та не урахував дорожні обставини внаслідок чого допустив занос автомобіля, після чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Сузукі» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП автомобілям спричинені механічні ушкодження, завдано матеріальну шкоду, постраждалих немає. ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/441/17-п від 14 березня 2017 року (а.с.14). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Сузукі» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 механічні пошкодження, чим власнику автомобіля було завдано матеріальну шкоду.

Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Власник автомобіля марки «Сузукі» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7114239 (а.с.15). Так, ПрАТ «УПСК» на підставі Страхового акту №ОЦ/006/000/17/0004 від 22 червня 2017 року (а.с.40) було виплачено страхове відшкодування в розмірі 43540,81 грн., що підтверджується платіжним дорученням №415 від 26 червня 2017 року (а.с.41). Крім того, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2019 року в цивільній справі №201/6000/18-ц, ПрАТ «УПСК» було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 16823,63 грн., що підтверджується страховим актом №ОЦ/006/000/19/0010 від 22 липня 2019 року (а.с.42-43) та платіжним дорученням №4 від 22 липня 2019 року (а.с.45). Таким чином, загальний розмір виплаченого ПрАТ «УПСК» страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7114239 склав 60364,44 грн.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктом «Ґ» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

В свою чергу ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу ОСОБА_2 не було письмово повідомлено свого страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.

З огляду на вищезазначене в розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7114239.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 26 липня 2019 року, що підтверджується платіжними дорученнями №415 від 26 червня 2017 року (а.с.41) та №4 від 22 липня 2019 року (а.с.45). З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.46), однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, претензія страховою компанії була залишена без задоволення.

16 березня 2020 року між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений Договір №13/03/2000 про відступлення права вимоги (а.с.5-7), за умовами якого до якого ПрАТ «УПСК» відступив (передав), а ФОП ОСОБА_1 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих ПрАТ «УПСК» по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору (а.с.8-11). ФОП ОСОБА_1 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7114239 від 25 лютого 2016 року.

Згідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.

Так, відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитору переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, до позивача перейшла право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми страхової виплати. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 16 ЦК України, що узгоджується з умовами Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7114239 від 25 лютого 2016 року.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», а також ст. 933 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 60364,44 грн.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 2200 грн. є співмірними зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом, а також значенням справи для сторони, що підтверджується Договором про надання правової допомоги №30/01/19 від 30 січня 2019 року (а.с.47), додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги (а.с.48), Актом здачі-прийому робіт (а.с.49), платіжним доручення на суму 2200 грн. (а.с.50).

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2200 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 625, 992, 979, 988 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 130, 133, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , завдані збитки в порядку регресу у розмірі 60364 грн. 44 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 2200 грн., а також судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., а всього стягнути 63405 грн. 24 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.