Справа № 304/1301/19 Провадження № 2/304/65/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

з участю секретаря судового засідання - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1301/19 за позовом ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (до упорядкування АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 ще за життя склала заповіт, яким вказаний житловий будинок заповіла їй, свої онуці. Оскільки вона фактом спільного проживання із спадкодавцем прийняла спадщину, однак нотаріусом в оформленні такої їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок, тому просить позов задовольнити.

У підготовче судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат.

Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, попередньо подавав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив проти задоволення позову.

У судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору не з`явилися, подали суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ворочево Перечинського району померла бабуся позивача ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 24 травня 2019 року (а. с. 7-9, 43, 45).

Також встановлено, що 30 січня 2003 року ОСОБА_4 склала заповіт, за яким все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, в тому числі належний їй житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також грошові заощадження в ощадній касі № НОМЕР_2 смт. Перечин на рахунках № НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , вона заповіла своїй онуці - позивачу ОСОБА_1 , а господарські, побутові будови і споруди (літню кухню) - своєму сину ОСОБА_5 (а. с. 17).

Крім цього встановлено, що згідно довідок виконкому Перечинської міської ради Закарпатської області ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була головою домогосподарства АДРЕСА_3 (після присвоєння нової поштової адреси - АДРЕСА_1 ), де на момент смерті останньої були зареєстровані та постійно проживали, зокрема, спадкоємці за заповітом - син ОСОБА_5 та онука ОСОБА_1 (а. с. 10, 11, 14).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57446426 від 05 вересня 2019 року інформація за вказаними параметрами відносно спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Спадковому реєстрі відсутня (а. с. 36).

Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Коночук В.М. за вих. № 75/01-16 від 16 липня 2019 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутній (а. с. 15, зворот). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 173752862 від 15 липня 2019 року інформація щодо права власності підтверджується відсутність відомостей щодо реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 . (а. с. 16).

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 будучи одним із спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_4 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину у обсязі, визначеному заповітом. Однак, оскільки у позивача ОСОБА_1 існують перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № від 15 серпня 2019 року позивачем ОСОБА_1 сплачено 815 грн судового збору (а. с. 1).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, остання, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 328, 331, 1216-1218, 1241, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-83, 200 ч. 3, 206 ч. 4, 258-259, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до Перечинської міської ради Закарпатської області (89200, Закарпатська область, Перечинський район, м. Перечин, пл. Народна, № 16; ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.