Справа № 216/4327/18
провадження №2/216/702/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Бутенко М. В.

за участю

секретаря Клименко О.В.

без участі сторін та без застосування технічних засобів

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради (Служба у справах дітей), про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який ним було уточнено 28.12.2019 року до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради (Служба у справах дітей), про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів.

Просить суд винести рішення, яким визначити місце проживання неповнолітньої - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,разом з батьком - ОСОБА_1 за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_1 , припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь матері ОСОБА_4 , відповідно до виконавчого листа № 2-1290 від 29 березня 2010 року, виданого Центрально-міським райсудом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 09.04.2012 року, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 урозмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення уточненого позову.

Представник позивача - ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій просить суд винести рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі, заявлені раніше клопотання про допит свідків та допит малолітньої дитини не підтримує.

Відповідач по справі ОСОБА_2 під час розгляду справи, з*являлася в судове засідання, яке було призначене на 09.07.2019 року, у призначені судом судові засідання 17.10.2019 року та 19.02.2020 з невідомих суду причин не з*явилася, була повідомлена про розгляд справи належним чином.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради (Служба у справах дітей) -Козачук Л.В. в судове засідання призначене на 19.02.2020 року не з*явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, враховуючи висновок виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 14.03.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 06.03.2012 року рішенням Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 11.06.2018 року неповнолітня донька ОСОБА_3 за її добровільним бажанням проживає разом з позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на його утриманні. При цьому з матір`ю у категорічний формі спілкуватися та проживати відмовляється. Данний факт було встановлено 23.07.2018 року під час відвідування сім`ї позивача оперативними співробітниками Металургійного ВП Криворізької ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області. Під час даного відвідування позивач надав їм пояснення, що він не перешкоджає дитини у спілкуванні з матір`ю, не змінював у примусовому порядку її місце проживання, бажання дитини що до цього є цілком добровільним. Сама донька ОСОБА_3 підтвердила даний факт співробітникам поліції. Неповнолітня ОСОБА_3 навчається у Криворізькому науково-технічному металургійному ліцеї № 16, переведена до даного навчального закладу у зв`язку зі зміною місця проживання. На даний час донька продовжує проживати разом з позивачем та навчатися у ліцеї. Даний факт також підтверджується актом з місця проживання від 07.08.2018 року та довідкою з ліцєю виданою 30.07.2018 року за вих. № 249.

У свій час, постановою Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу від 14.05.2014 року відповідача по справі було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КупАП, за те, що вона будучи матір`ю неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухиляється від виконання, передбачених законом обов`язків по створенню передбачених законодавством обов`язків щодо створення необхідних умов для проживання своїх неповнолітніх дітей. Їй було призначено покарання у вигляді попередження.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 14.03.2019 року, згідно якого, керуючись інтересами дитини, вважають за необхідне визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою його місця проживання.

Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю "визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Частинами 1,2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Врахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст. 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі уточненого позову є 28.12.2019 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити, оскільки відповідачка не надала заперечення або відзиву на позовні вимоги позивача, не надала суду жодних доказів по справі, орган опіки та піклування виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради дав висновок про те, що визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 разом із батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання буде відповідати інтересам дитини. Крім того, із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача що до припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 та стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 урозмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення уточненого позову, тобто з 28 грудня 2019 року, підлягають до задоволення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704,80 грн. + 704, 80 грн. по сплаті судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180 182, 183, 191, 192 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради (Служба у справах дітей), про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,разом з батьком - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь матері ОСОБА_4 , відповідно до виконавчого листа № 2-1290 від 29 березня 2010 року, виданого Центрально-Міським райсудом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 09.04.2012 року з дня набрання чинності рішення суду. Виконавчий лист відізвати до матеріалів справи без виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народилася у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь батька дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення уточненого позову, тобто з 28 грудня 2019 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народилася у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати по справі 704,80 грн. + 704, 80 грн., що дорівнює 1409,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов*язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя: М.В. Бутенко