Справа № 182/1288/20
Провадження № 2-о/0182/87/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.03.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_2 про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті її баби ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Севастополь АР Крим Україна.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

Вона є онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України м.Севастополь. Реєстрацію смерті ОСОБА_3 було проведено відділом записів актів громадського стану Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 03 лютого 2020 року, куди вона виїхала у 2016 році до своєї доньки і її матері ОСОБА_2 . ОСОБА_3 похована на тимчасово окупованій території України в м.Севастополь. З метою проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , відповідно до вимог чинного законодавства України, вона звернулась до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Листом № 620/14.26-33 від 26 лютого 2020 року їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки не було пред`явлено документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 454 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», що суперечить ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». ОСОБА_3 була її бабою, що підтверджується: свідоцтвом про народження доньки ОСОБА_3 та її мами ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 20.03.1985 року; довідкою № 138 від 11.10.2004 року про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відповідно до якої після реєстрації шлюбу матері заявниці присвоєно прізвище « ОСОБА_6 », довідка видана на ім`я ОСОБА_2 ; свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та її мамою ОСОБА_8 , НОМЕР_3 від 30.03.1985 року, відповідно до якого після реєстрації шлюбу її матері присвоєно прізвище « ОСОБА_9 »; свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_4 від 15.04.1976 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ; свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_5 від 24.12.2001 року, в якому зазначено, що її мамою є ОСОБА_8 ; свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_6 від 05.10.1991 року між нею та її чоловіком ОСОБА_10 (відповідно до зазначеного свідоцтва їй присвоєно прізвище « ОСОБА_11 »). За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені, відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Таким чином, свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , видане відділом записів актів громадського стану Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя, серії НОМЕР_7 від 03 лютого 2020 року, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення даного факту заявниці необхідно для державної реєстрації смерті її баби ОСОБА_3 та отримання свідоцтва про смерть, відповідно до зразка та вимог, встановлених чинним законодавством України, для подальшого зняття з місця реєстрації, відповідно до абз.3 п.26 Постанови КМУ № 207 від 02.03.2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», так як на момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована в належному заявниці житловому приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту, серії НОМЕР_8 , виданого Нікопольським MB УМВС України в Дніпропетровській області від 14.11.1998 року та копією договору купівлі продажу квартири від 16.03.2002 року. У зв`язку з цим була вимушена звернутися з заявою до суду.

Заявник подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала (а.с.25).

Від заінтересованих осіб надійшли до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.26,27).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За правилами ст.293, п.8 ч.1 ст.315, ст.317 в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Як встановлено в судовому засіданні, заявниця ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України м.Севастополь. Реєстрацію смерті ОСОБА_3 було проведено відділом записів актів громадського стану Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 03 лютого 2020 року (а.с.10), куди вона виїхала у 2016 році до своєї доньки і матері заявниці ОСОБА_2 . ОСОБА_3 похована на тимчасово окупованій території України в м.Севастополь (а.с.11-13). З метою проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , відповідно до вимог чинного законодавства України, вона звернулась до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Листом № 620/14.26-33 від 26 лютого 2020 року їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки не було пред`явлено документ, форма якого, відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 454 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», що суперечить ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (а.с.3).

Факт того, що заявниця є онукою ОСОБА_3 підтверджується:

- свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (матері заявниці) серії НОМЕР_9 від 31.07.1956року (а.с.4);

- довідкою № 138 від 11.10.2004 року про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відповідно до якої після реєстрації шлюбу матері заявниці присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (довідка видана на ім`я ОСОБА_2 ) (а.с.7);

- свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_4 від 15.04.1976 року, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с.6);

- свідоцтвом про народження (повторне) ОСОБА_12 серії НОМЕР_5 від 24.12.2001 року (а.с.8);

- свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_6 від 05.10.1991 року між заявницею та її чоловіком ОСОБА_10 , відповідно до зазначеного свідоцтва присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.9);

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується наступним доказами: свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03 лютого 2020 року (а.с.10); договором про надання ритуальних послуг № 81 від 04.02.2020 року, з додатками (а.с.11-13); медичним свідоцтвом про смерть серії 67 № 040953 від 03.02.2020 року (а.с.14); довідкою про смерть ОСОБА_3 № С-00287 від 03.02.2020 року (а.с.15).

Згідно з п.1.1. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1152/13024, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о).

За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Оскільки заявниця не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_3 у судовому порядку, що також, за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил ст.317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, п.8 ч.1 ст.315, 317, 319 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроджениці м.Кам`янка Запорізької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Севастополь АР Крим Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал