Справа № 461/2471/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/2531/20 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в письмовому провадженні, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 червня 2020 року, ухвалене в складі головуючого судді Волоско І.Р., у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач АТ «Ідея Банк» звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 45598,29 грн.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 04.07.2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Р36.284.71290. Згідно кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 59 000,00 грн. зі сплатою 18,5% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів, у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами та заявою на видачу готівки. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 25.02.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 45598,29 грн.,яку позивач просив стягнути в користь АТ «Ідея Банк».

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 червня 2020 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 41 220 грн. 65 коп. та 1900 грн. 19 коп. судового збору і 1898 грн. 39 коп. витрати на правничу допомогу.

В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 вартості послуг за обслуговування кредиту відмовлено у зв`язку з нікчемністю кредитного договору в цій частині.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 4377,64 грн. заборгованості по сплаті нарахованої та простроченої плати за обслуговування кредитної заборгованості оскаржило акціонерне товариство «Ідея Банк». Вважає таке ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на що судове рішення, на думку апелянта, не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості.

В обґрунтування вимог покликається на те, що на момент укладення 04.07.2017 року кредитного договору, набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» (дата набрання чинності 10.06.2017 року), який був прийнятий на зміну раніше чинній ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та який визначає загальні витрати за споживчим кредитом, до яких належать проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Аналогічно, 10 червня 2017 року втратили чинність Правила надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою КМУ від 10.05.2007 року №168, п.3.6 котрих передбачав, що банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку тощо.

На зміну вище вказаним правилам було прийнято правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджені Постановою Правління НБУ від 08.06.2017 року №49, що набрали чинності 10.06.2017 року, а отже були чинні на момент укладення Кредитного договору.

Зазначає, що згідно Методики розрахунку загальної вартості кредиту для споживача, що є додатком 1 до Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 08.06.2017 року № 49, банк розраховує загальну вартість кредиту для споживача у грошовому виразі за формулою: загальна вартість кредиту = загальний розмір кредиту (сума коштів, які надані споживачу за договором про споживчий кредит) + загальні витрати за споживчим кредитом (витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку).

Вважає, що судом належним чином не досліджено умов кредитного договору, помилково застосовано законодавство, яке на час виникнення спірних правовідносин уже не було чинним, а також не враховано висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19.

Поряд з описаним законність умови Кредитного договору, що передбачає нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості, підтверджується пунктом 1.10 Кредитного договору, яким визначено за що саме справляється така плата. Беззаперечним є той факт, що законом не заборонено встановлювати плату за послуги, передбачені у п. 1.10 Кредитного договору, адже вимоги щодо безоплатності вказаних послуг законом не передбачено, з огляду на що вказана вище умова Кредитного договору відповідає вимогам закону.

Вважає хибним висновок суду першої інстанції щодо нікчемності передбаченої Кредитним договором умови про нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості, адже такий суперечить ч.2 ст. 215 ЦК України, згідно якої правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом, в той час коли законодавством, чинним на час укладення Кредитного договору не було заборонено передбачати в договорах споживчого кредиту умови про нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості, які не передбачено вимоги щодо безоплатності послуг, за які вище вказана плата встановлена.

З наведених підстав просить рішення суду в частині відмови у задоволенні вимоги АТ «Ідея Банк» про стягнення заборгованості по сплаті нарахованої та простроченої плати за обслуговування кредитної заборгованості скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вищевказану вимогу АТ «Ідея Банк» задовольнити в повному обсязі, а також змінити розподіл судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду, з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції, без повідомлення учасників справи. Таким чином, дана справа, у якій переглядається рішення суду по справі з ціною позову 45 598, 29 грн., що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами ( у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

В той же час, ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

19 листопада 2020 року представник Акціонерного товариства «Ідея Банк» подав до суду заяву про відмову від позовних вимог та закриття апеляційного провадження, у якій одночасно зазначив, що наслідки відмови від позову, передбачені в ст.ст. 206, 255, 256 ЦПК України зрозумілі.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає до задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 та ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно із ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та обговоривши подану заяву вважає, що відмова позивача від позову не суперечить вимогам закону та не порушує права інших осіб, а тому приймає таку відмову та закриває провадження у справі.

У заяві зазначено, що про наслідки прийняття судом відмови від позову, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України позивачу відомі та зрозумілі.

Згідно з п.3 ч.1ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Зважаючи на викладене, а також на те, що позивач, усвідомлюючи наслідки такої своєї процесуальної дії, відмовився від позову, така відмова є добровільною та відповідає його волі, прийняття відмови від позову не порушує прав інших осіб, підстав для неприйняття такої відмови від позову судом апеляційної інстанції не встановлено, колегія суддів вважає, що відмову позивача від позову слід прийняти та, відповідно, оскаржуване судове рішення - визнати нечинним, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.Повний текст даного судового рішення складено 03 грудня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255, ст. 373, п. 3 ч. 1 ст. 374, ст. 381 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову Акціонерного товариства «Ідея Банк» від позову у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 червня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором визнати нечинним.

Провадження у цивільній справі за позовом у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03 грудня 2020 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді Бойко С.М.

Ніткевич А.В.