№ 208/2714/19
№ 2/207/352/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 208/2714/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики ,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою , у якій просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь суму боргу за договором позики від 12 вересня 2012 року у розмірі 106853 гривні 86 копійок , проценти від суми позики у розмірі 31281 гривня 73 копійки , оскільки 12 вересня 2012 року відповідач ОСОБА_3 отримав у позику у позивача ОСОБА_2 4000 доларів США, які зобов`язався повернути через один місяць . Відповідач отримав кошти , але своїх зобов`язань у повному обсязі не виконав . На неодноразові вимоги про повернення боргу відповідач ніяк не реагує .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлений позов підтримав і пояснив , що 12 вересня 2012 року відповідач ОСОБА_3 отримав у нього у позику суму 4000 доларів США , які зобов`язався повернути через один місяць , тобто до 12 жовтня 2012 року . Відповідач ОСОБА_3 отримав кошти , але своїх зобов`язань не виконав , на неодноразові вимоги щодо повернення боргу ніяк не реагував . Неодноразово поштою він особисто надсилав відповідачу вимоги про повернення боргу , але ці вимоги поверталися назад з відміткою про неотримання . 25 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_3 частково сплатив суму боргу , перерахував на його платіжну картку 500 гривень 00 копійок . Реквізити свого рахунку у банку повідомляв відповідачу раніше , оскільки є фізичною особою-підприємцем . Відповідач неодноразово визнавав свій борг , обіцяв його повернути , але свої зобов`язання за розпискою не виконував . Письмових доказів щодо визнання відповідачем свого боргу немає . Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 заявлений позов підтримав повністю і пояснив , що 25 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_3 сплатив суму 500 гривень 00 копійок на картковий рахунок позивача ОСОБА_2 , що свідчить про те , що відповідач визнає свій борг . Також , частково сплативши борг у сумі 500 гривень відповідач перервав перебіг позовної давності , навмисно ухиляється від спати боргу . Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі .

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі , у наданому відзиві заявлений позов не визнав і зазначив , що умовами розписки від 12 вересня 2012 року передбачено обов`язок боржника , тобто його , повернути борг до 12 жовтня 2012 року включно , тобто право кредитора , тобто позивача , вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку сплати боргу . Позивач звернувся до суду лише у квітні 2019 року з пропуском позовної давності . Ніяких вимог від позивача ОСОБА_2 щодо повернення боргу він не отримував . Ніяких платежів у сумі 500 гривень на користь позивача не здійснював . Банківські реквізити позивача йому взагалі не відомі . Просив застосувати позовну давність до спірних правовідносин та у задоволенні позову відмовити у повному обсязі .

Суд , вислухавши пояснення позивача і його представника , вивчивши матеріали справи , вважає , що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що 12 вересня 2012 року відповідач ОСОБА_3 отримав у позику у позивача ОСОБА_2 4000 доларів США , які зобов`язався повернути через один місяць у строк до 12 жовтня 2012 року , що підтверджується копією розписки ( а.с. 6 ) . Оригінал розписки надано у судовому засіданні та знаходиться у матеріалах справи ( а.с. 115 ) .

Згідно ст. 1046 ЦК України 2003 року за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками , а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості .

Згідно ст. 1048 ЦК України 2003 року позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , якщо інше не встановлено договором або законом . Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором . Якщо договором не встановлений розмір процентів , їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України . У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України 2003 року позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором .

Постановою Дніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області від 30 грудня 2015 року кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001755 від 9 вересня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України 2001 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення ( а.с. 91 ) .

Відповідачем ОСОБА_3 12 червня 2020 року подано заяву про застосування позовної давності до спірних правовідносин ( а.с. 75 - 78 ) , тобто до винесення рішення суду .

Згідно ст. 256 ЦК України 2003 року позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу .

Згідно ст. 257 ЦК України 2003 року загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки .

Згідно ст. 261 ЦК України 2003 року перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила .

Таким чином , початок перебігу позовної пов`язується не стільки зі строком дії ( припинення дії ) договору , як з певними моментами ( фактами ) , які свідчать про порушення прав особи . Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов , тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд .

Згідно ст. 264 ЦК України 2003 року перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії , що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку . Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників , а також якщо предметом позову є лише частина вимоги , право на яку має позивач . Після переривання перебіг позовної давності починається заново .

Згідно ст. 267 ЦК України 2003 року особа , яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності , не має права вимагати повернення виконаного , навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності . Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності . Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення . Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові .

Згідно виписки по особовим рахункам від 25 лютого 2019 року , наданої АТ «Сведбанк» встановлено , що 25 лютого 2019 року було проведено платіж на картковий рахунок ОСОБА_2 у розмірі 500 гривень 00 копійок , призначення платежу : оплата боргу згідно розписки від 12 вересня 2012 року , платник ОСОБА_3 ( а.с. 62 ) .

Розпискою від 12 вересня 2012 року ( а.с. 6 ) передбачено обов`язок відповідача ОСОБА_3 повернення боргу через місяць у строк до 12 жовтня 2012 року , тобто початок позовної давності для стягнення боргу необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником свого зобов`язання . Також , суд критично оцінює платіж від 25 лютого 2019 року у розмірі 500 гривень 00 копійок ( а.с. 62 ) , оскільки надано виписку по рахунку , інших доказів , а саме : касові документи , квитанції , на яких був би підпис відповідача ОСОБА_3 суду не надано . Відповідач заперечує проти того , що сплачував частину боргу позивачу . Тому суд вважає , що позивачем не доведено погашення частини боргу відповідачем . Крім того , позивач ОСОБА_2 подав заяву , у якій просив поновити строк позовної давності , чим фактично визнав сплив позовної давності у даному спорі . Суд зазначає , що поновлення строку позовної давності не передбачено законом , але ч. 5 ст. 267 ЦК України 2003 року передбачає , що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності , порушене право підлягає захисту . Суд не вбачає поважних причин пропущення позовної давності виходячи з наступного . Позивачем надано копії позовної заяви саме з цих обставин , яка надійшла до суду 10 вересня 2015 року та копію ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року про повернення позовної заяви , як непідсудної , для звернення до належного суду ( а.с. 93 - 96 ) , тобто позивачу був відомий порядок звернення до суду , роз`яснено до якого саме суду необхідно звернутися за захистом його цивільного права , що позивачем не було зроблено у строк , передбачений ст. 257 ЦК України 2003 року і доказів поважності причин пропущення позовної давності всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не надано .

Позивачем подано позовну заяву до суду 22 квітня 2019 року , тобто з пропуском строку позовної давності , яка визначена ст. 257 ЦК України 2003 року, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

При розподілі судових витрат суд враховує , що у задоволенні позову відмовлено , тому судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Керуючись ст. 256 , 257 , 261 , 264 , 267 , 1046 , 1048 , 1049 ЦК України 2003 року , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , до ОСОБА_3 , місце проживання : АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , про стягнення боргу за договором позики відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба