Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/5360/18
6/705/9/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, у складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Остропольській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області подання старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Бундєлєвої О.В. про тимчасове обмеження боржника, ОСОБА_1 , права у виїзді за межі України, у зв`язку з невиконанням нею зобов`язань зі сплати боргу,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшли подання Уманського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ про тимчасове обмеження боржника, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України, які мотивують наступним.

На примусовому виконанні в Уманському відділі державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції з 01.02.2016 року перебувають виконавчі провадження: № 50002920 по примусовому виконанню наказу № 925/1347/15 від 01.12.2015 року, виданого Господарським судом Черкаської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в сумі 449906,79 грн. та № 49633547 по примусовому виконанню наказу № 925/1347/15 від 01.12.2015 року, виданого Господарським судом Черкаської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 8998,14 грн.

ОСОБА_1 рішення в термін до відкриття виконавчого провадження не виконала, борги не сплачує, своїми діями фактично зволікає з повним виконанням рішень та сплатою боргу.

Старший державний виконавець Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Бундєлєва О.В. в судовому засіданні підтримала вимоги подання та просить суд його задоволити, оскільки боржник добровільно не виконує рішення суду. Разом з тим, зазначила про те, що матеріали зведеного виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 передані до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, у зв`язку із тиском на працівників виконавчої служби зі сторони чоловіка боржниці.

Боржник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення подання державного виконавця, як необґрунтованого та заявленого передчасно. На їх думку, обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 порушують права останньої, а тому просять суд відмовити у задоволення подання.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на виконанні в Уманському міському відділі державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції перебувають виконавчі провадження № 50002920 по примусовому виконанню наказу № 925/1347/15 від 01.12.2015 року, виданого Господарським судом Черкаської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в сумі 449906,79 грн. та № 49633547 по примусовому виконанню наказу № 925/1347/15 від 01.12.2015 року, виданого Господарським судом Черкаської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 8998,14 грн.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець вважав, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням, а тому є всі підстави для задоволення подання про обмеження в праві виїду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у статті 33 Конституції України.

У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

В розумінні пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов`язків за рішенням суду, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Приймаючи до уваги узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду сама по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення частини 3 статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Відсутність грошових коштів на арештованих рахунках боржника, не може свідчити про ухилення від виконання своїх зобов`язань.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань покладених на боржника.

За таких обставин, суд вважає, що подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у зв`язку з несплатою заборгованості, не підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні не встановлено факт ухилення боржника від виконання вказаних зобов`язань.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Бундєлєвої О.В. про тимчасове обмеження боржника, ОСОБА_1 , права у виїзді за межі України, у зв`язку з невиконанням нею зобов`язань зі сплати боргу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухваламоже бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Уманський міськрайонний суд Черкаської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК України.

Суддя А. Б. Коваль