Справа № 724/27/20
Провадження № 2/724/112/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.
при секретарі: Ватамана І.І.
за участю сторін:
представників позивача: Гергелижиу Р.Р., Грень І.Я.
представника відповідача: Жук Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області, що діє в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,-
В С Т А Н О В И В:
08 січня 2020 року представник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області, що діє в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що до Кельменецької місцевої прокуратури надійшла інформація з Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області щодо несплати ОСОБА_1 в добровільному порядку коштів за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.
Зокрема, 13.11.2018 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області, на а/д М-19 км 347+100 смт. Дружба проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки Мерседес Бенс модель - 1834 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0012307 від 13.11.2018).
За результатами проведеної перевірки складено довідку № 0008472 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, та на підставі чого проведено розрахунок від 13.11.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд у сумі 735,15 євро.
Відповідно до довіреності ОСОБА_1 надано право керувати автомобілем марки Мерседес Бенс, модель - 1834, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
При цьому, дії працівників Управління Укртрансбезпеки в Тернопільській області, а також акт та розрахунок, у судовому порядку ОСОБА_1 не оскаржені та не скасовані, а тому є належними та допустимими доказами у справі щодо стягнення плати за проїзд великовагового транспортного засобу.
У даному випадку має місце не здійснення уповноваженим органом - Державною службою України з безпеки на транспорті та її територіальним підрозділом в Тернопільській області упродовж більш ніж 1 року заходів щодо стягнення вказаних коштів в судовому порядку, що підтверджується листом Державної служби України з безпеки на транспорті № 7599/05/15-19 від 14.11.2019 та свідчить про наявність підстав для звернення до суду з даним позовом прокурора з метою захисту інтересів держави, які у зв`язку із наведеним залишались не захищеними.
Вказують, що Державна служба України з безпеки на транспорті Укртрансбезпека не наділена правом звернення до суду щодо стягнення грошових коштів за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів, що є підставою для звернення з позовною заявою до суду прокурора в інтересах Укртрансбезпеки для захисту інтересів держави.
06.02.2020 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги частково в розмірі 147,03 Євро, що еквівалентно 4036,80 гривень, в іншій частині позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що позивач збільшив плату за проїзд в 5 разів, оскільки перевірка яка була здійснена 13.11.2018 року о 15 год. 15 хв., тобто в межах робочого часу в банківських установах, в яких можна було провести оплату, проте позивачем йому не пропонувалося проводити оплату та не було надано розрахунок плати за проїзд відповідно до п. 21 Постанови 879, згідно якої визначено формулу за якою здійснюється такий розрахунок плати за проїзд, а одразу позивачем було виписано розрахунок плати за проїзд з урахуванням п. 31-1 вказаної постанови, чим і збільшено розмір плати в 5 разів.
В судовому засіданні представник Кельменецької місцевої прокуратури - Гергелижиу Р.Р. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі.
Представник позивача Державної служби України з безпеки на транспорті Грень І.Я. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти викладеного у відзиві представником відповідача заперечував.
Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, на суму яка зазначена у відзиві, викладене у відзиві відповідачем підтримала.
Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що на виконання направлення на рейдову перевірку № 010677 від 12.11.2018 року Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області з 12.11.2018 року по 18.11.2018 року проводило комплексну, рейдову перевірку транспортних засобів, якими здійснюється перевезення пасажирів та вантажів, в тому числі, на автодорозі на а/д М-19 км 347+100 смт. Дружба.
13.11.2018 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області, на а/д М-19 км 347+100 смт. Дружба проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки Мерседес Бенс модель - 1834 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0012307 від 13.11.2018).
За результатами проведеної перевірки складено довідку № 0008472 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, на підставі чого проведено розрахунок від 13.11.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд у сумі 735,15 євро.
Згідно розрахунку, відповідачу ОСОБА_1 Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області нарахована плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у сумі 735,15 євро, що еквівалентно 23 108, 34 гривень.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, вищевказаний розрахунок ОСОБА_1 у встановленому законом порядку оскаржений не був.
Крім того, нарахована ОСОБА_1 плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування ним добровільно не сплачена.
Наведені обставини підтверджуються сукупністю наявних в матеріалах справи письмових доказів, які були безпосередньо досліджені судом:
-актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортном № 111354 від 13.11.2018 р.;
-актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 00012307 від 13.11.2018 року, яким зафіксовано факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України;
-довідкою № 0008472 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 13.11.2018 року та чеком зважування та іншими документами, наявними в матеріалах справи.
Відповідачем жодних доказів сплати коштів нарахованих згідно абзацу 2 п. 21 Постанови № 879 від 27.06. 2007 року за пройдену частину маршруту 13.11.2018 року не надано, проте представником відповідача навпаки визнається, що ОСОБА_1 продовжив рух до кінцевої точки маршруту всупереч абзацу 1 п. 21вВищевказаної постанови.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Відповідно до п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами Національної поліції, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Відповідно до п. п. 4 п. 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законом параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Законом України «Про дорожній рух» (ч. 2 ст. 29) передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.
Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т., здвоєні осі - понад 16 т., строєні осі - понад 22 т. або фактичною масою понад 40 т. (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т., здвоєні осі - понад 18 т., строєні осі - понад 24 т. або фактичною масою понад 44 т., а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т.) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.
Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Відповідно до п. 3-11 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.
Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.
Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів чи (та) пасажирів транспортними засобами.
Згідно ст. 48 цього ж Закону документом для здійснення перевезень вантажів, зокрема для автомобільного перевізника, є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах та інші документи, передбачені законодавством. Водій зобов`язаний пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортні накладні або інший визначений законодавством документ на вантаж.
З огляду на наведене, суд вважає доведеними твердження позивача, наведені ним в обґрунтування позову, щодо наявності у відповідача ОСОБА_1 обов`язку сплатити плату за проїзд автомобільними дорогами транспортним засобом, вагові або габаритні параметри якого перевищують нормативні.
При вирішенні даного спору судом також враховується наступне.
Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у справі № 820/1203/17 від 06.06.2018 року, плата за проїзд великоваговим транспортним засобом за своєю природою є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.
Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів належить до доходів спеціального фонду Державного бюджету України.
Згідно зі ст. 11, 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні є джерелом формування спеціального фонду Державного бюджету України, передбачають цільове використання і спрямовуються виключно на розвиток мережі та утримання автомобільних доріг загального користування.
Крім цього, судом також враховується, що відповідачу було відомо про результати здійснення вагового контролю, проте жодних заходів щодо їх оскарження протягом вказаного періоду ним не вживалося, представник відповідача в судовому засіданні визнав, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем марки Мерседес Бенс, модель - 1834, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з порушенням нормативів навантаження на одну вісь.
На підставі вищевикладеного, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача про неправильне застосування п. 31-1 постанови КМУ № 879 від 27.06.2007 року при визначенні плати за проїзд.
Працівниками Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області розрахунок № 01 від 13.11.2018 року здійснений відповідно до чинного законодавства та правильно застосовано положення п. 31-1 постанови КМУ № 879 від 27.06.2007 року. .
Також, судом встановлено, що підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом є порушення інтересів держави у сфері забезпечення безпеки перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, збереження автомобільних доріг від руйнування, наповнення доходної частини бюджету.
Так, відповідно до п.1 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно пункту 4 вказаного Положення № 103, основними завданнями Укртрансбезпеки, серед іншого, є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.
Також, відповідно до підпунктів 2, 15, 27 пункту 5 Положення № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: нарахування та вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Отже, виходячи з наведеного, Державну службу України з безпеки на транспорті наділено повноваженнями звернення до суду щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, нормативні, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області не є самостійною юридичною особою, а є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртансбезпеки). Зважаючи на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на положення ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 23, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області, що діє в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.03.2020 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв