Справа № 646/8232/19
№ провадження 2/646/912/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.20 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Теслікової І.І.,

за участі секретаря Правдюк М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Харківського виконавчого округу Родіна Геннадія Вікторовича про стягнення шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить суд стягнути на його користь з відповідача кошти у розмірі 9 623,30 грн. (із яких 9528,00 грн,- вартість перебування автомобіля на спец майданчику і 95,30 грн. - вартість банківських послуг), судовий збір 768,40 грн. та 2500,00 грн. послуги за надання правової допомоги адвокатом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання постанови приватного виконавця Родіна Г.В. про арешт майна 13.10.2018 року, о 12 год. 10 хв. в місті Харкові по пр. Гагаріна інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 здійснив примусове затримання транспортного засобу Lexus ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві власності та доставив його на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: АДРЕСА_1 Харків, вул. Пушкінська, 107. Позивач зазначає, що затримання та доставляння вказаного автомобіля відбулися поза волею позивача, оскільки жодних повідомлень він не отримував та не знав, що авто знаходиться у розшуку. 13.10.2018 року після прибуття до поліції, позивач звернувся до приватного виконавця Родіна Г.В. для отримання оригіналів документів та ознайомленням з виконавчим провадженням. ОСОБА_3 відмовив, посилаючись на вихідний день, а на прохання надати документи 16.10.2018 року зазначив, що буде перебувати у відпустці. В подальшому позивачу стало відомо, що 27.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко Мариною Анатоліївною було вчинено виконавчий напис № 1187, яким звернуто стягнення на вищевказаний автомобіль для задоволення вимог стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" в сумі 819730,39 грн. Вищевказаний виконавчий напис було оскаржено в судовому порядку та рішенням Харківського районного суду Харківської області він визнаний таким, що не підлягає виконанню. В подальшому приватним виконавцем було винесено постанову про припинення розшуку майна боржника. На вимогу позивача повернути легковий автомобіль, який утримувався під відкритим небом 11 місяців без експлуатації та техогляду, відповідач категорично відмовився. Відмову пояснив відсутністю у нього коштів для сплати витрат власнику спецмайданчика за перебування легкового автомобіля 11 місяців. Позивач зазначає, що намагався вручити відповідачеві письмову заяву з вимогою повернути автомобіль, але ОСОБА_3 повідомив, що ніяких заяв брати не збирається, на що позивач зачитав йому в слух вимоги закону, що саме він зобов`язаний сплатити за кошти за перебування автомобіля на спецмайданчику, бо саме за постановою приватного виконавця ОСОБА_3 у нього було примусово вилучено автомобіль та поміщено на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107. Заяву на ім`я приватного виконавця Родіна Г. В. про повернення автомобіля позивач був вимушений направити поштою. Цю заяву відповідач отримав 22.10.2019 року, але станом на день подачі цієї позовної заяви відповіді не надав, кошти, сплачені за перебування автомобіля на спецмайданчику не відшкодував.

Відповідачем за правилами спрощеного позовного провадження подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що саме на боржника покладені витрати за зберігання майна. У відзиві зазначено, що скаржник посилається на те що згідно п. 13 Порядку витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу боржника на спеціальному майданчику чи стоянці компенсуються органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Мін`юсту, однак що транспортний засіб не вилучався виконавцем з штрафмайданчику, тобто не відбулося обов`язкової умови у вигляді вилучення транспортного засобу, передбаченої Порядком, яка тягне за собою настання передбачених цим пунктом обставин.Також зазначено, що до приватного виконавця не надходило офіційного повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням місця зберігання від працівників поліції як це передбачено п. 8 Порядку. Окрім цього сам боржник заблокував приватному виконавцю навіть теоретичну можливість вилучити транспортний засіб зі штраф майданчика, отримавши в суді за власною заявою ухвалу Харківського районного суду Харківської області про зупинення стягнення у виконавчому провадженні №57331622 від 02.10.2018р.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що приватний виконавець вводить суд в оману шодо того, що йому не було відомо місце зберігання транспортного засобу. Також у відповіді позивач не погоджується з його статусом боржника у виконавчому провадженні, оскільки самим приватним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явились. Про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав заяву про підтримання позову та просив проводити судове засідання за його відсутності.

Судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця Родіна Геннадія Вікторовича перебувало виконавче провадження № 57331622, відкрите постановою від 02.10.2018 року на підставі виконавчого напису № 1187, виданого 27.09.2018 року про стягнення відповідно до договору застави (транспортних засобів), № 3-0413/13/37-ZS від 20.11.2013 р., за реєстровим № 2856, що посвідчений Яновою О.Є., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, на автомобіль марки Lexus ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 29.07.2008 р. виданого ВРЕР № 2 ГУ МВС України м. Харків, серія АХС № 124757, що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , та за рахунок коштів, отриманих під реалізації транспортного засобу, задовольнити вимоги стягувана Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" в сумі 819730,39 грн.

09.10.2018р приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та розшук майна боржника, а саме вищевказаного транспортного засобу.

Згідно акту огляду та затримання транспортного засобу від 13.10.2018 року, 13.10.2018 року, о 12 год. 10 хв. в місті Харкові по пр. Гагаріна інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № З УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 здійснив примусове затримання транспортного засобу Lexus ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, та доставив його на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12.06.2019 року у справі № 635/7457/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1187, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, в рамках якого було вилучено транспортний засіб Lexus ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказане рішення суду першої інстанції в частині вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 25.09.2019 року.

Постановою приватного виконавця Родіна Г.В. від 08.10.2019 року припинено розшук майна боржника, а саме транспортного засобу Lexus ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1 .

08.10.2019 року приватним виконавцем Родіним Г.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 57331622 у зв`язку з визнанням виконавчого напису на підставі якого було відкрито виконавче провадження, таким, що не підлягає виконанню. У вказаній постанові також зазначено, про припинення чинності арешту майна боржника, накладеного постановою від 09.10.2018 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч.1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України , ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб .

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Крім того, згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Судом встановлено, що транспортний засіб Lexus ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , було доставлено на спеціальний майданчик на підставі акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.10.2018 року, складеного працівниками патрульної поліції у зв`язку з розшуком оголошеним приватним виконавцем.

Відповідно до п. 12 Постанови КМУ від 17.12.2008 №1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, що зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за зверненням відповідальної особи, зазначеної в частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення.

Умовами повернення зазначеним особам транспортного засобу є оплата вартості послуги з транспортування та/або зберігання транспортного засобу, а в разі винесення постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу - його сплата. Вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі вимоги.

Крім того, відповідно до абз. 2 п.13 Постанови КМУ від 17.12.2008 №1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу боржника на спеціальному майданчику чи стоянці компенсуються органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Мін`юсту.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до вищевказаних п.п. 12, 13 постанови № 1102, вимога виконавця стосовно вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника зі спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відсутня, у зв`язку з чим транспортний засіб виконавцем не вилучався.

Відповідно до ст. 954 ЦК України передбачено зберігання, яке здійснюється на підставі закону.

Так, правовою підставою для зберігання спірного транспортного засобу є Постанова КМУ від 17.12.2008 №1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках».

В той же час, як на підставу своїх позовних вимог про стягнення шкоди за перебування транспортного засобу на спеціальному майданчику безпосередньо з приватного виконавця позивач посилається на положення ст.1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В той же час, у суду відсутні докази заподіяння шкоди майну позивача саме приватним виконавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем в межах наданих йому повноважень було винесено постанови про арешт та оголошення розшуку майна боржника у виконавчому провадженні.

На дату винесення вищевказаних постанов, рішення про скасування виконавчого напису, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, постановлено не було, тому позивач ОСОБА_1 мав статус боржника.

Більше того, суду не було надано доказів щодо визнання дій приватного виконавця незаконними в межах вищевказаного виконавчого провадження.

Що стосується звернення позивача до приватного виконавця з вимогою про невідкладне повернення транспортного засобу, то слід зазначити наступне.

З наданої суду копії квитанції, яка є малочитабельною, вбачається сплата певних грошових коштів (сума нечитабельна та на копії квитанції міститься допис ручкою), яка здійснена не ОСОБА_4 .

Одночасно з цим, на підтвердження факту невиконання вимоги позивача про повернення транспортного засобу приватним виконавцем, позивачем надано заяву, яка датована 08.10.2019 року, підписана ОСОБА_4 та направлена на ім`я приватного виконавця засобом поштового зв`язку. Копія вищевказана заяви засвідчена позивачем ОСОБА_1 як така, що відповідає оригіналу.

В той же час, при наданні відзиву на позовну заяву, приватним виконавцем надано суду засвічену копію заяви ОСОБА_4 про негайне повернення транспортного засобу, на якій міститься печатка про її отримання 23.10.2019 року за № 958, яка надійшла до приватного виконавця засобом поштового зв`язку. При цьому, у вказаній копії відсутня дата заяви та підпис особи, що її підписала, тоді як ніби то така, що відповідає оригіналу заяви, направленої приватному виконавцю, копія відповідної заяви була долучена позивачем до матеріалів справи.

Згідно Реєстру відправки Укрпошта, який міститься в загальному доступі, встановлено, що вищевказана заява про повернення транспортного засобу, копія якої надана приватним виконавцем, була отримана 22.10.2019 року.

Таким чином, суду не було надано доказів щодо подання приватному виконавцю заяви про повернення майна, яка б містила підпис особи, що її подає. На адресу приватного виконавця надійшла заява без дати та підпису.

При цьому, ОСОБА_4 самостійно здійснив оплату за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику на рахунок третьої особи 09.10.2019 року, тобто до звернення з відповідною заявою до приватного виконавця та направлення ним відповідної вимоги.

У зв`язку з вищевикладеним, стягнення вищевказаних грошових коштів безпосередньо з приватного виконавця не є обґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення вартості перебування транспортного засобу на спеціальному майданчику за рахунок коштів приватного виконавця, які попередньо були перераховані в інтересах позивача на рахунок третьої особи.

На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, які в тому числі включають витрати на правову допомогу, з відповідача на користь позивача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 10, 12,13, 19, 81,209-216, 258, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, Постановою КМУ від 17.12.2008 №1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» ст.ст. 16, 328, 387, 954 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця Харківського виконавчого округу Родіна Геннадія Вікторовича про стягнення шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Теслікова І.І.