Провадження № 2/369/1497/20
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Заїці О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 21.06.2003 року між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюбу, зареєстрований виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 92.

У шлюбі в них народилось дві дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначила, що спільне життя у неї з чоловіком не склалося через відсутність між ними порозуміння. В них різні погляди на життя, втрачено почуття поваги та любові один до одного. Сімейно-шлюбні відносити вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю.

Подружні відносини фактично між ними припинилися, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім з чоловіком інтересам, шлюб зберегти не бажають.

Позивач також зазначила, що вона одна не може забезпечити належний рівень життя дітей.

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 ..

В подальшому позивач ОСОБА_1 подала зава про зміну підстав та предмету позову, в якій позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей не приймає. Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , стягнути з ОСОБА_2 на утримання дітей аліменти щомісячно у розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надали суду заяву, в якій позов підтримали та просили проводити розгляд справи за їх відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.06.2003 року між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюбу, зареєстрований виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 92.

У шлюбі в них народилось двоє дітей - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 09 листопада 2009 року, та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11.05.2011 року серія НОМЕР_2 .

Подружнє життя між позивачем та відповідачем виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними та поваги один до одного, різних поглядів на сімейне життя та обов`язки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім`ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен.

Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню щодо розірвання шлюбу.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Так, на день розгляду справи змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, який порівняно з прийняттям рішення щодо розміру аліментів суттєва збільшився.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття . Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню щомісячно аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено заявлені вимоги щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача аліменти щомісячно в розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 80, 81, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 червня 2003 року Виконкомом вишневої міської ради києво-Святошинскього району Київської області, актовий запис № 92, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.11.2019 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня винесення рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.