Справа № 128/3315/19
Провадження № 22-ц/801/593/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 рокуСправа № 128/3315/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Сопруна В.В., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання: БезрученкоН.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №128/3315/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна між подружжям

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк», поданою адвокатом Вонсович Ольгою Анатоліївною, на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року про забезпечення позову у справі, постановлену у складі судді Бондаренко О.І.,

встановив:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2283 га, кадастровий номер :03:001:0053, що розташована за цією ж адресою, об`єктами спільної сумісної власності подружжя сторін у справі. Поділити нерухоме майно, що є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку цього житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та Ѕ частку цієї земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що зазначене майно придбане за час шлюбу подружжя, зареєстроване за ОСОБА_2 та є об`єктом спільної сумісної власності, в зв`язку з чим позивач має право на Ѕ частки цього майна.

Як стало відомо позивачу, на теперішній час ці об`єкти виставлені ДП «СЕТАМ» на електронні торги, з метою їх реалізації та погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Універсал Банк», з вказівкою що вони належать відповідачеві на праві приватної власності, що порушує права позивача.

Разом із позовною заявою, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення продажу (реалізації) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, площею 0,2283 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії по організації та проведенню електронних торгів (аукціону) з реалізації лоту №390776.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову також обґрунтовував передачею цього майна на реалізацію на електронних торгах для погашення заборгованості відповідача перед банком, що може утруднити виконання рішення у цій справі і призведене до порушення його права власності.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Зупинено продаж (реалізацію) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2283 га, кадастровий номер :03:001:0053, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонено ДП «Сетам» вчиняти будь-які дії по організації та проведенню електронних торгів (аукціону) з реалізації лоту № 390776 будинковолодіння з господарськими будівлями, загальною площею 229,4 кв.м. та земельної ділянки площею 0,2283 га, кадастровий номер :03:001:0053, за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням характеру спірних правовідносин, ціни позову, існує реальна можливість утруднити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог позивача.

В апеляційній скарзі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ «Універсал Банк», яке є правонаступником ПАТ «Універсал Банк», просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є солідарними боржниками у виконавчих провадженнях з виконання виконавчих листів про стягнення на користь банку кредитної заборгованості. Виконавчі провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 04 квітня 2019 року об`єднано у зведене виконавче провадження № 58808351, в рамках якого було описано спірне майно, проведено його оцінку та виставлено на торги, які були призначені на 23 грудня 2019 року.

Обрані позивачем заходи забезпечення у вигляді зупинення продажу арештованого майна не відповідають вимогам п. 5 ч.1 ст. 150 ЦПК України, умовою застосування якої є пред`явлення вимоги про визнання права власності на майно та звільнення його з-під арешту, тоді як позивачем вимога про визнання за ним права власності на спірне майно та звільнення його з-під арешту не пред`являлася. В зв`язку з чим вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення не співмірні із заявленими вимогами про поділ майна подружжя.

Зупинення продажу арештованого майна та заборона ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії по організації і проведенні електронних торгів (аукціону) з реалізації лоту по суті зупиняють виконання судових рішень, які набрали законної сили, спрямовані на ухилення боржника від виконання рішення, порушують права стягувача у виконавчому провадженні, що є недопустимим.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У судовому засіданні представник апелянта АТ «Універсал Банк» адвокат Вонсович О.А. вимоги апеляційної скарги підтримала, просила суд скаргу задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вересюк М.В. проти апеляційної скарги заперечив, просив у її задоволенні відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Середенко М.М. проти апеляційної скарги заперечив, просив у її задоволенні відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2010 року у справі № 2-70/10 стягнуто на користь ПАТ «Універсал Банк» солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 кредитну заборгованість в сумі 1 045 422,22 грн. На виконання цього рішення Вінницьким районним судом 15 червня 2010 року видані виконавчі листи, з виконання яких по відношенню до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження (а.с. 28-29,32-33).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у справі № 128/3250/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 641 662,62 грн. На підставі цього рішення Печерським районним судом м. Києва 25 квітня 2017 року видані виконавчі листи, з виконання яких по відношенню до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження (а.с.30-31,34-35).

Виконавчі провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 04 квітня 2019 року об`єднано у зведене виконавче провадження № 58808351 (а.с.36).

Апеляційний суд приймає докази, подані до апеляційної скарги на підтвердження вказаних обставин, як такі, що не були подані до суду першої інстанції з поважних причин, у зв`язку з тим, що АТ «Універсал Банк» не брало участі у розгляді заяви про забезпечення позову, розгляд якої за приписами ст.153 ЦПК України проводиться без повідомлення учасників справи.

В рамках виконавчого провадження № 58808351 було описано майно: будинковолодіння з господарськими будівлями, загальною площею 229, 4 кв.м. та земельна ділянка площею, 0,2283 га кадастровий № :03:001:0053 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено його оцінку та виставлено на торги (номер лоту 390776). Торги були призначені на 23 грудня 2019 року (а.с. 9).

16 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання будинковолодіння з господарськими будівлями, та земельної ділянки площею, 0,2283 га кадастровий № :03:001:0053 за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та поділ цього майна, визнавши за ним право власності на Ѕ його частки.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову у зазначений вище спосіб.

Згідно з частиною першою, другою статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом пунктів 2, 5 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Суд першої інстанції зупиняючи продаж арештованого майна на електронних торгах не виконав вимоги частини третьої статті 150 ЦПК України та не з`ясував відповідність обраного заходу забезпечення позовним вимогам, оскільки ОСОБА_1 пред`явлена вимога про поділ спільного сумісного майна, шляхом визнання за ним права на власності на Ѕ частки цього майна, а не вимога про визнання права власності на це майно та зняття з нього арешту.

Позивач не обґрунтував, а суд першої інстанції не перевірив у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у справі про поділ спільного майна подружжя з огляду на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є солідарними боржниками щодо стягнення кредитної заборгованості на користь АТ «Універсал Банк» і банк як стягувач має право задовольнити свої вимоги також за рахунок майна ОСОБА_1 .

Боржниками тривалий час не виконуються судові рішення про стягнення заборгованості, які перебувають на примусовому виконанні у Вінницькому районному відділі ДВС Головного ТУЮ у Вінницькій області.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зупинення продажу арештованого нерухомого майна та заборона ДП «СЕТАМ» здійснювати бідь-які дії щодо реалізації лоту порушує права АТ «Універсал Банк», як стягувача у виконавчому провадженні, крім того, такі заходи зупиняють виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні № 57833062, що є неприпустимим.

Статтею 6 Конвенції закріплено право особи на справедливий суд.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини закріплене у статті 6 Конвенції право особи на справедливий судовий розгляд забезпечується, зокрема, і через право на мотивоване судове рішення, справедливість судового рішення вимагає, аби таке рішення достатньою мірою висвітлювало мотиви, на яких воно ґрунтується.

Статтею 260 ЦПК встановлено вимоги до змісту ухвали суду, що викладається окремим документом, за якими така ухвала має містити мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Частиною восьмою статті 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову має включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (пункт 7 згаданої постанови).

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не виконав.

У мотивувальній частині ухвали судом наведено положення статей 149, 150 ЦПК та вказано про існування реальної можливості утруднити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Проте судом в ухвалі не наведено обґрунтування існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову ОСОБА_1 , не зазначено, чим керувався суд, визначаючи співмірність застосованого ним виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, не вказано, яким чином суд пересвідчився, що між сторонами дійсно існує спір, не надано оцінки доводам заявника щодо забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності таких вимог.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції у постанові повинен вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на висновок апеляційного щодо суті вирішення апеляційної скарги, понесені АТ «Універсал Банк» судові витрати у зв`язку з подачею апеляційної скарги у розмірі 2102 грн покладаються на ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, керуючись 374, 376, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», подану адвокатом Вонсович Ольгою Анатоліївною задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року скасувати, постановити нову.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна між подружжям відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місце знаходження: вулиця Автозаводська, будинок, 54/19, м. Київ, 04114, ) 2102 гривні (дві тисячі сто дві гривні) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 березня 2020 року.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: В.В. Сопрун

І.М. Стадник