Провадження № 22-ц/802/1168/20 Категорія: 84 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Осіпука В. В.,

секретар с/з Галицької І. П.,

з участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника державної виконавчої служби Трофимюка П. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Штепи Сергія Олексійовича, державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюка Павла Володимировича, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на дії та бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби, яку обґрунтувала тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2019 року в цивільній справі № 161/11984/19 постановлено стягнути з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» в її користь 14281,11 грн заборгованості по заробітній платі і розрахункових коштів, належних працівникові при звільненні, та 64977,99 грн середнього заробітку за весь час прострочення виплати заробітної плати. Постановою державного виконавця Будь С.Л. від 09 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження № 60516750 з примусового виконання постановленого судом рішення, яке в подальшому було об`єднане у зведене виконавче провадження за № 57212311 про стягнення з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» в користь працівників державного підприємства заробітної плати та інших видів виплат на загальну суму 3769159,88 грн. У зв`язку із відсутністю коштів на рахунках підприємства та відсутності рухомого майна для задоволення позовних вимог 14 січня 2020 року державним виконавцем прийнята постанова про опис та арешт майна боржника, а саме: приміщення виробничого цеху № 1, загальною площею 2056 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі приміщення цеху № 1) та приміщення виробничого цеху № 2, загальною площею 1509,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість арештованого майна згідно експертного висновку становить 1637400 грн та 1209000 грн відповідно. Арештоване майно державним виконавцем було передано за заявкою № 8983 від 11 лютого 2020 року на реалізацію до ДП «Сетам». Однак, постановою начальника відділу ПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Штепи С.О. від 30 березня 2020 року заявку державного виконавця на реалізацію арештованого майна боржника за лотами № 407283 та № 407296 було скасовано та зобов`язано державного виконавця відділу ПВР Управління Трофимюка П. В. вчинити дії, направлені на зняття арештованого майна з реалізації.

Стягувач ОСОБА_1 вважає, що прийнята посадовою особою органу державної виконавчої служби постанова від 30 березня 2020 року є незаконною та такою, що не відповідає вимогам закону, а тому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та зобов`язати державного виконавця провести реалізацію арештованого майна.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 02 жовтня 2020 року в цій справі у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність посадової особи та державного виконавця органу державної виконавчої служби відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, стягувач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити судове рішення про задоволення її скарги на дії та бездіяльність посадової особи відділу державної виконавчої служби.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець уважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому просив апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні стягувач та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити, представник державної виконавчої служби апеляційну скаргу заперечив та просив скаргу залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2019 року в цивільній справі № 161/11984/19 постановлено стягнути з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» в користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 14 281,11 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 64 977,99 грн.

Зазначене судове рішення набрало законної сили, а 05 листопада 2019 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області року було видано виконавчий лист за № 1736 по цій цивільній справі, який в подальшому пред`явлений до примусового виконання (а.с.11).

Крім того, судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Луцького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Будь С. Л. перебувало зведене виконавче провадження за № 57212311 про стягнення з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» в користь працівників державного підприємства заборгованості по заробітній платі та інших виплат, пов`язаних із трудовими правовідносинами на загальну суму 3769159,88 грн.

14 січня 2020 року державним виконавцем Луцького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Будь С. Л. була прийнята постанова про опис та арешт майна боржника, якою накладено арешт на приміщення виробничого цеху № 1, загальною площею 2056 кв.м. та приміщення виробничого цеху № 2, загальною площею 1509,5 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23)

Згідно з висновком експерта вартість арештованого майна становить відповідно 1637400 грн та 1209000 грн. В подальшому державним виконавцем арештоване майно передано за заявкою № 8983 від 11 лютого 2020 року на реалізацію до Державного підприємства «Сетам» (а.с.22).

За матеріалами справи 24 березня 2020 року з Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було передано зведене виконавче провадження № 57212311 на підставі постанови заступника начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Артема Ляшенка про передачу зведеного виконавчого провадження АСВП № 57212311 за виконавчими документами про стягнення заборгованості із ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» та відповідні матеріали виконавчих проваджень (а.с.16-17). Виконавче провадження № 60516750, відкрите на виконання виконавчого листа № 1736 про стягнення з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» в користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 14 281,11 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 64 977,99 грн, включено до складу зведеного виконавчого провадження № 57212311 (а.с.12).

За положеннями частини 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

При цьому судом встановлено, що в межах здійснення контролю заступником начальника відділу примусового виконання рішень проведено перевірку у зведеному виконавчому провадженні № 57212311 про стягнення із ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів №2» заборгованості, за результатами якої 30 лютого 2020 року прийнята постанова № 1 про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с.8-9).

Під час проведення перевірки, зокрема, було встановлено, що передане на реалізацію майно ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» по лотах № 407283 та № 407296 має особливий статус та не підлягає реалізації, у зв`язку з чим заявку від 11 лютого 2020 № 8983 на реалізацію державного майна по лотах № 407283 та № 407296 скасовано та зобов`язано державного виконавця вчинити дії, направлені на зняття з реалізацій арештованого майна.

Стягувач ОСОБА_1 вважає, що постанова начальника відділу примусового виконання рішень Штепи С.О. від 30 березня 2020 року є незаконною, а тому просила суд постанову скасувати та зобов`язати державного виконавця провести реалізацію арештованого нерухомого майна боржника ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2».

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень посадової особи органу державної виконавчої служби і право заявника порушено не було.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Згідно з частиною 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Абзац 2 частини 2 статті 48 Закону визначає перелік коштів та іншого майна боржника, на яке забороняється звернення стягнення та накладення арешту та/або звернення стягнення.

Згідно з довідкою ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів №2» від 07 серпня 2019 року щодо перебування майна на балансі ДП «Луцький КХП № 2» за адресою: м. Луцьк, вул. І. Франка, 46 - приміщення виробничого цеху № 1, загальною площею 2056 кв.м. та приміщення виробничого цеху № 2, загальною площею 1509,5 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на балансі ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів №2». Дане майно не задіяне в господарській діяльності підприємства, оскільки підприємство було законсервоване у 2010 році (а.с.21).

Разом з тим, за змістом п. 5.5. та п. 5.9. статуту ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання, власником майна є держава в особі Кабінету міністрів України. Відчуження чи передача майна здійснюється виключно на підставі рішення Кабінету міністрів України. Правомочності щодо розпорядження майном здійснюються підприємством за згодою власника в особі уповноваженого органу управління (а.с.40-54).

Крім того, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 року № 134-р «Про передачу цілісного майнового комплексу державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» до сфери управління Державного агентства резерву цілісний майновий комплекс ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів №2» із сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства передано до сфери управління Державного агентства резерву.

Отже, майно ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» належить до сфери управління Держрезерву, знаходиться під дією Закону України «Про державний матеріальний резерв», згідно з вимогами якого підприємства, установи, організації та інші об`єкти, що входять до системи державного резерву, і земельні ділянки, на яких вони розміщені, є державною власністю і не підлягають приватизації та іншим видам відчуження.

Державне майно, яке знаходиться в господарському віданні підприємств, установ та організацій, що входять до сфери управління Держрезерву, має спеціальний статус і призначене для виконання державою функцій щодо накопичення та зберігання матеріальних цінностей державного резерву.

Відповідно до пункту 3 статті 4 Закону України «Про державний матеріальний резерв» передача майна, необхідного для забезпечення зберігання матеріальних цінностей державного резерву і закріпленого за цими підприємствами, установами і організаціями, у тому числі в оренду, здійснюється на підставі рішення Кабінету Міністрів України, іншого майна - на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву, відповідно до законодавства.

Отже, приміщення виробничого цеху № 1, загальною площею 2056 кв.м., та приміщення виробничого цеху № 2, загальною площею 1509,5 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є державним майном і мають спеціальний статус, а тому не можуть бути відчужені будь-яким способом.

Відтак 30 березня 2020 року за вихідним № 2.1-35/4197 до ДП «Сетам» направлено вимогу державного виконавця про припинення реалізації майна боржника по лотах № 407283 та № 407296, відповідно до яких: лот № 407296 будівля виробничого цеху №2 /літ. Б1/, загальна площа 1509,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; лот № 407283 будівля виробничого цеху №1 /літА-1/, загальна площа 2056,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційним листом від 13 лютого 2002 року № 01-8/153 Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів за участю підприємств, установ та організацій системи державного резерву» прийняття рішень про звернення стягнення на майно установ та організацій системи державного резерву суперечить чинному законодавству України.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що постанова посадової особи органу державної виконавчої служби прийнята з дотриманням вимог закону і при цьому права стягувача порушені не були.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2020 року в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді