Провадження номер 2/752/7781/20
УХВАЛА

30.11.2020 рокусуддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ-Нафта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ-Нафта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху за наступних підстав.

Позов подано з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Стороною позивачів до позову не долучено оригінали квитанції про сплату судового збору за шість позовних вимог немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру (стягнення упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди).

Слід звернути увагу сторони позивача на те, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви про відшкодування моральної шкоди розмір судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, за вимогу майнового характеру юридичною особою, розмір судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Встановлено, що позивачами до позову не долучено докази на підтвердження сплати судового збору за пред`явлені до відповідачів шість вимог немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги необхідність усунення зазначених в ухвалі недоліків, суд вважає необхідним залишити позов без руху, надавши позивачам строк для усунення цих недоліків.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ-Нафта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації, - залишити без руху та надати строк для усунення вказаних в мотивувальній частині даної ухвали недоліків, протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Запропонувати позивачам подати документи та виправити недоліки, вказані в мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: подати суду докази на підтвердження сплати судового збору у визначеному законом розмірі за шість вимог немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру.

В разі якщо позивачами не буде усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Чередніченко