КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4925/16-ц
Провадження № 2/552/442/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2020 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі Силка І.О.

За участю адвокатів - Омелай Н.М., Пістряк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 23 жовтня 2012 року Лохвицьким районним судом Полтавської області винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми за борговими розписками у розмірі 92 585,37 доларів США, що еквівалентно 740 034,00 грн. Рішення суду від 23.10.2012 року не виконане, а тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь три відсотка річних від простроченої суми та індекс інфляції. У встановлений строк відповідач взяті на себе боргові зобов`язання не виконав, отже у зв`язку з цим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, а також просив стягнути моральну шкоду.

В судовому засіданні представник позивача Омелай Н.М. позов підтримала, просила його задовольнити

Представник відповідача адвокат Пістряк М.С., відповідач ОСОБА_2 з позовом не згодні, просили суд в задоволенні позову відмовити у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2012 року Лохвицьким районним судом Полтавської області винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми за борговими розписками у розмірі 92 585,37 доларів США, що еквівалентно 740 034,00 грн.

14.04.2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2/1617/425/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми позики за борговими розписками в розмірі 92 585,37 доларів США, що еквівалентно 740 034,00 грн.

12.07.2016 року ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця.

Рішення суду від 23.10.2012 року не виконане.

Главою 19 ЦК України визначено поняття та порядок застосування строків позовної давності.

Так, статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду 07.09.2016 року, тобто поза межами строку позовної давності. Крім того, про існування рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 23.10.2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового зобов`язання ОСОБА_1 було відомо, ще з жовтня 2012 року.

Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оцінючі зібрані по справі докази та надаючи їм належну оцінку, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову, оскільки строк позовної давності сплинув, в той час як позовна заява подана поза її межами, а саме 07.09.2016 року, що є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми та стягнення моральної шкоди відмовити за пропуском строку звернення до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 24.02.2020 року.

Головуючий Т.В.Турченко