Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №936/947/19

02.03.2020 смт Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О. А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., позивача ОСОБА_1 , відповідачки та законного представника неповнолітньої третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , представника відповідачки- ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , треті особи: Верхньоворітська сільська рада Воловецького району, орган опіки та піклування Воловецької РДА, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

29.10.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Воловецького районного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані, але фактично понад рік не проживають його дочка ОСОБА_3 , зять ОСОБА_5 та онук ОСОБА_2 , які в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають. Наявність їх реєстрації перешкоджає позивачу, як власнику будинку, вільно розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, впливає на розмір комунальних платежів, тому просить суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , судові витрати стягнути з відповідачів на свою користь.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у такому.

Відповідач та законний представник неповнолітньої третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що позивач вигнав її з сім`єю з будинку, відтак тривала відсутність їх в житловому будинку позивача, який є її батьком, зумовлена поважними причинами.

Представник відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав відзив на позов, вважає позовні вимоги необгрунтованими та недоведеними.

Відповідач ОСОБА_5 не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Воловецької РДА на розгляд справи не з`явилася, надала заяву про слухання справи без її участі з урахуванням необхідності забезпечення прав неповнолітньої третьої особи ОСОБА_2 на користування житловим будинком.

Представник третьої особи Верхньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.03.2011 року серії НОМЕР_2 та витягом про державну реєстрацію прав ДВПТІ по Воловецькому району №29274772 підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Згідно акту обстеження дворогосподарства у АДРЕСА_1 від 25.10.2019 року, складеного комісією в складі сільського голови Григи І.І., секретаря сільської ради Гафинець Н.О., депутата округу Гафинця В.В., у вказаному житловому будинку зареєстровані, але з жовтня 2018 року не проживають: дочка власника будинку ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , зять ОСОБА_5 та онук ОСОБА_2 (а.с.12).

Статтею 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 4 ст. 9 Житлового кодексу України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.71 ч.1 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку -ст.72 Житлового кодексу України.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, крім іншого, і на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно з ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що його дочка ОСОБА_3 , зять ОСОБА_5 та внук ОСОБА_2 без будь- яких причин не проживають в будинку, що належить йому на праві приватної власності понад рік, не беруть участі в його утриманні, особистих речей в будинку не мають, а їх реєстрація впливає на розмір житлово- комунальних послуг, він позбавлений можливості оформити субсидію.

При цьому, під час судового розгляду справи позивач ствердив, що поважних причин відсутності відповідачів по місцю їх реєстрації немає.

У відповідності до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання позивача на відсутність поважних причин, з яких відповідачі не проживають у житловому будинку АДРЕСА_1 , спростовується показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Так, допитана в судовому засіданні у якості свідка відповідачка ОСОБА_3 ствердила, що її батько ОСОБА_1 систематично вчиняв з ними сварки та конфлікти, в результаті чого вигнав її з сім`єю з житлового будинку АДРЕСА_1 . На даний час вони змушені орендувати житло в смт.Воловець, оскільки власного не мають. Додала, що за час проживання з позивачем вони брали участь в утриманні будинку, проводили поточні ремонти та оплачували комунальні послуги.

На підтвердження участі відповідачів у витратах на утримання будинку АДРЕСА_1 суду надано квитанції про оплату житлово- комунальних послуг за період їх фактичного там проживання, до жовтня 2018 року (47-78).

Свідок ОСОБА_6 підтвердила покази свідка ОСОБА_3 , пояснивши, що вона є рідною сестрою позивача ОСОБА_1 , який у жовтні 2018 року змусив відповідачів залишити його будинок та переїхати в орендоване житло. До того між її братом та відповідачами часто виникали конфліктні ситуації. В добровільному порядку вони не переїздили.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності ( ст. 89 ЦПК України).

Отже, встановивши, що відповідачі разом з неповнолітнім сином вимушено залишили житло з підстав наявності систематичних конфліктів з позивачем та неможливість подальшого проживання однією сім`єю, суд приходить висновку, що відсутність їх за мсцем реєстрації понад один рік відбулась з поважних причин, які не залежали від їх волевиявлення, а тому обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, не є доведеними та не підтверджені належними та допустими доказами.

За таких обставин, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.141, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , треті особи: Верхньоворітська сільська рада Воловецького району, орган опіки та піклування Воловецької РДА, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з часу його проголошення через Воловецький районний суд Закарпатської області або безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач 1: ОСОБА_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач 2 (законний представник третьої особи ОСОБА_2 ): ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

треті особи: Верхньоворітська сільська рада Воловецького району, місцезнаходження: с.Верхні Ворота, вул.Верховинська, 3, ;

орган опіки та піклування Воловецької районної державної адміністрації, місцезнаходження: смт.Воловець, вул.Пушкіна, 8 Воловецький район Закарпатська область, .

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2;

Повний текст рішення буде складено 06.03.2020 року.

Суддя: Софілканич О. А.