МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 481/1111/20
Провадження № 22-ц/812/1951/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2020 року, постановлену під головуванням судді Васильченко Н.О. в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 18.09.1993 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та спільно проживала з ним до початку 2020 року. З початку 2020 року спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбно - сімейні відносини фактично припинено.

У провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Судове рішення у справі не прийнято.

За період знаходження в шлюбі позивачки і відповідачем за спільні кошти в інтересах сім`ї було придбано нерухоме та рухоме майно:

- земельна ділянка площею 1,7 га, кадастровий номер :01:000:1061, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу від 20.05.2015 року посвідчений Савченко А.В. приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі за № 538. Титульний власник - відповідач.

Право власності відповідача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.05.2015 року, номер запису про право власності - 9726691;

- земельна ділянка площею 1,5 га, кадастровий номер :01:000:1062, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Підстава виникнення права власності - договір купівлі продажу від 20.05.2015 року, посвідчений Савченко А.В. приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі за № 537. Титульний власник - відповідач.

Право власності відповідача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.05.2015 року, номер запису про право власності - 9724779;

- земельна ділянка площею 1,9505 га, кадастровий номер :09:000:0022, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу від 18.03.2016 року посвідчений Савченко А.В. приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі за № 163. Титульний власник - відповідач.

Право власності відповідача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.03.2016 року, номер запису про право власності - 13777499;

земельна ділянка площею 1,9 га, кадастровий номер :01:000:0412, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу від 04.05.2016 року, посвідчений Савченко А.В. приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі за № 353. Титульний власник - відповідач.

Право власності відповідача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.05.2016 року, номер запису про право власності - 14422223;

- земельна ділянка площею 1,0 га, кадастровий номер :01:000:0020, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу від 15.07.2016 року посвідчений Савченко А.В. приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі за № 661. Титульний власник - відповідач.

Право власності відповідача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.07.2016 року, номер запису про право власності - 15448303;

- земельна ділянка площею 1,8 га, кадастровий номер :08:000:0133, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу від 29.07.2019 року посвідчений Савченко А.В. приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі за № 530. Титульний власник - відповідач.

Право власності відповідача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.07.2019 року, номер запису про право власності - 32589955;

- 2/3 частини у праві власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 (нова адреса: АДРЕСА_2 ). Підстава набуття права власності не відома. Титульний власник - відповідач;

причіп, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка НОМЕР_2 , рік випуску 1991, заводський номер НОМЕР_3 , титульний власник - відповідач. Дата набуття права власності - 20.11.2012 року.

Відповідач є титульним власником чотирьох транспортних засобів придбаних у період шлюбу та трьох транспортних засобів і механізмів для сільськогосподарської діяльності. Отримати самостійно відомості про державну реєстрації вищевказаного спільного майна у позивача не має можливості.

Відповідач поділити спільне майно добровільно не бажає.

Крім того, відповідач є приватним підприємцем. Види підприємницької діяльності: 1.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.61 - допоміжна діяльність у рослинництві.

Також, у відповідача в користуванні знаходяться земельні ділянки цільового призначення - для ведення сільськогосподарського виробництва. На вказаних земельних ділянках відповідач здійснює свою підприємницьку діяльність. Має великий дохід.

Отримати самостійно відомості про орендовані відповідачем земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва та отриманий від їх використання дохід у позивачки не має можливості.

У зв`язку з викладеним, просила постановити рішення суду, яким поділити спільне майно подружжя шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на:

1/2 частину земельної ділянки площею 1,7 га. кадастровий номер :01:000:1061, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

1/2 частину земельної ділянки площею 1,5 га. кадастровий номер :01:000:1062, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

1/2 частину земельної ділянки площею 1,9505 га. кадастровий номер :09:000:0022, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

1/2 частину земельної ділянки площею 1,9 га. кадастровий номер :01:000:0412, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

1/2 частину земельної ділянки площею 1,0 га. кадастровий номер :01:000:0020, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

1/2 частину земельної ділянки площею 1,8 га. кадастровий номер :08:000:0133, яка розташована в межах Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

1/3 частину нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (нова адреса: АДРЕСА_2 );

1/2 частину причепу, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки ХТУ 008191, рік випуску 1991, заводський номер НОМЕР_3 ;

1/2 частину всіх доході ОСОБА_2 , як фізичної особи - підприємця у період з 18.09.1993 року по теперішній час.

Крім того, у порядку досудової підготовки справи до розгляду просила витребувати від:

- Відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області (55600, м. Новий Буг, вул. Гребеннікова, 1) відомості про всі зареєстровані земельні ділянки, які знаходяться в оренді у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та належним чином засвідчені копії всіх договорів оренди земельних ділянок, орендарем яких є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) у період з 18.09.1993 року по теперішній час;

- ОСОБА_3 приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області ( АДРЕСА_3 ) належним чином засвідчені копії договорів купівлі-продажу від 20.05.2015 року зареєстрований у реєстрі за № 538, від 20.05.2015 року зареєстрований у реєстрі за № 537, від 18.03.2016 року зареєстрований у реєстрі за № 163, від 04.05.2016 року зареєстрований у реєстрі за № 353, від 15.07.2016 року зареєстрований у реєстрі за № 661, від 29.07.2019 року зареєстрований у реєстрі за № 530 та належним чином засвідчені копії всіх документів, на підставі яких були складені та нотаріально посвідчені вказані договори купівлі-продажу;

- Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області (54010, м. Миколаїв, пров. Транспортний 1а/1) відомості про всі зареєстровані/зняті з реєстрації транспортні засоби за гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 у період з 18.09.1993 року по теперішній час;

- Новобузької філії КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» (55600, м. Новий Буг, вул. Чапаєва, 4/1) відомості - власником яких об`єктів нерухомого майна є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 у період з 18.09.1993 року по теперішній час, належним чином засвідчені копії всіх правовстановлюючих документів на частину нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (нова адреса АДРЕСА_2 ) власником яких є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 у період з 18.09.1993 року по теперішній час;

- Національного Банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) інформацію про всі рахунки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 відкриті у період з 18.09.1993 року по теперішній час із зазначенням руху коштів на рахунках;

- Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (54003, м. Миколаїв, пр. Центральний, 288) відомості про всю зареєстровану/зняту з реєстрації сільгосптехніку за гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 у період з 18.09.1993 року по теперішній час;

- Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54000, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) довідку ОК-5 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 у період з 18.09.1993 року по теперішній час ;

- Новобузької державної податкової інспекції Баштанського управління ГУ ДФС у Миколаївській області (55600, м. Новий Буг, вул. Гагаріна 9/1) відомості про отриманий дохід ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 у період з 18.09.1993 року по теперішній час.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 вересня 2020 року позовна заява залишена без руху для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, з додатками до неї повернуто позивачці.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що про наявність ухвали суду від 08.09.2020 року про залишення позову без руху дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень 22.09.2020 року, а 25.09.2020 року копія зазначеної ухвали суду першої інстанції була отримана представником позивачки.

Посилається на те, що 22.09.2020 року на адресу суду першої інстанції була направлена позовна заява в новій редакції, квитанція про сплату судового збору та мотивоване клопотання представника позивачки, проте ухвалою суду від 22.10.2020 року позов з додатками був повернутий позивачу з підстав не виконання позивачкою вимог ухвали суду першої інстанції від 08.09.2020 року. Копія ухвали суду першої інстанції отримана представником позивачки 30.10.2020 року.

Зазначає, що надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на доступ до суду, що суд прийшов до передчасного висновку про визнання позовної заяви не поданою, так як підстави та питання, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху та в подальшому для її повернення, можуть бути вирішені в підготовчому засіданні.

Враховуючи викладене та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст. 185 ЦПК України).

Постановляючи ухвалу, яка оскаржується, суд виходив з того, що ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 вересня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя була залишена без руху, так як вона не відповідала вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України. При цьому позивачці було надано 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, зазначених в тексті ухвали суду про залишення позову без руху.

29.09.2020 року на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що позивачка отримала вищенаведену ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області 25.09.2020 року.

Станом на 22.10.2020 року недоліки, які були зазначені в мотивувальній частині ухвали суду від 08 вересня 2020 року позивачкою не усунені. Тому суд дійшов висновку, що, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя підлягає поверненню.

Між тим, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Залишаючи ухвалою суду від 08 вересня 2020 року позовну заяву без руху для усунення недоліків, зазначених в тексті ухвалі, протягом десяти днів з дня отримання ухвали, суд виходив з того, що позивачкою не зазначено ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, що надані у якості письмових доказів документи, не засвідчені належним чином.

Крім того ухвала суду містила вимоги щодо зазначення, чим підтверджується придбання всього майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна, джерело і час придбання спірного майна; на кого з подружжя спірне майно зареєстровано; чи таке набуте за час шлюбу, якщо так, то яке саме та з яких правових підстав (договір купівлі-продажу, договору дарування чи в порядку спадкування, тощо, а також де на даний час знаходиться зазначене рухоме та нерухоме майно (хто ним користується, чи не перебуває таке майно в заставі банку, в оренді, тощо).

Посилався суд також на те, що позивачка в порушення вимог п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України не довела належними та допустимими доказами (звіт про оцінку майна із висновком про його вартість, технічна документація на об`єкти поділу, розрахунки грошової оцінки спірних земельних ділянок тощо) дійсної вартості спірного майна, із якої необхідно визначити ціну позову та сплатити судовий збір.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Проте, позивачем до позовної заяви додано документи, у якості письмових доказів, не засвідчені належним чином.

Також суд виходив з того, що вимога позивача про витребування доказів не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України, оскільки позивачем не наведені обставини за яких позивач позбавлена можливості надати докази, придбання спільно нажитого майна, а саме: не наведені складнощі щодо отримання вказаних доказів, які містять затребувану інформацію, та на підтвердження складнощів у самостійному отриманні витребуваних доказів не надано суду будь-які письмові докази щодо відмови у їх наданні.

Дана ухвала була направлена позивачці для виконання, але не була їй вручена, про що свідчить повідомлення на а. с. 41.

17 вересня 2020р. ухвала суду повторно була направлена позивачці для виконання( а. с. 42).

Про наявність ухвали суду від 08.09.2020 року про залишення позову без руху позивачка дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень 22.09.2020 року.

22 вересня 2020р. на адресу суду надійшло клопотання представника позивачки, в якій він просив залучити до справи позовну заяву в новій редакції та зазначив, що при подачі позову до нього позивачкою вже були додані належним чином засвідчені та підписані особисто позивачкою копії вказаних в додатках документів.

Крім того, в даному клопотанні було зазначено, що позивачкою сплачений судовий збір в максимальному розмірі в сумі 10 510,00 грн., оскільки оцінку спірного майна провести не можливо, так як відповідач є титульним власником спірного майна, все спірне майно знаходиться у користуванні відповідача, відповідач перешкоджає позивачці в проведенні процедури з оцінки майна. Позивачка для всебічного та об`єктивного розгляду справи планує подавати суду клопотання про призначення у справі судової експертизи з питань визначення ринкової вартості спірного майна подружжя.

Стосовно підтвердження придбання спірного майна, то в позовній заяві зазначені підстави виникнення права власності у відповідача щодо кожного об`єкту поділу майна подружжя. Крім того, до позовної заяви додані копії договорів купівлі - продажу та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стосовно підтвердження спільної участі подружжя коштами або працею в набутті спірного майна - при купівлі вищевказаного нерухомого майна позивач, як дружина надавала нотаріусам письмову згоду на придбання вказаного майна, в яких зазначала, що вказане майно купується за спільні кошти подружжя та набуває статус спільного майна подружжя.

Стосовно вимоги позивачки про витребування доказів, зазначив, що позивачка при подачі позову скористалася платною послугою та отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Всю іншу інформацію та копії документів отримати не має можливості, так як видача зазначеної інформації не титульному власнику не передбачена чинним законодавством.

Містило дане клопотання також прохання про витребування у порядку досудової підготовки справи до розгляду доказів, за змістом аналогічне, викладеному в первісній позовній заяві.

25 вересня 2020р. позивачка отримала копію ухвали про залишення позовної заяви без руху (а. с. 52).

Проаналізувавши зазначені обставини у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачці.

Так, зазначені в ухвалі суду від 08 вересня 2020 року про залишення позовної заяви без руху недоліки позовної заяви не свідчать про невідповідність позовної заяви вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки подана позивачкою позовна заява по формі і змісту відповідає вимогам статей 175,177 ЦПК України, зокрема містить обставини, якими позивачка обґрунтовує позовні вимоги щодо поділу майна подружжя.

Свідчать матеріали справи також про те, що на виконання ухвали суду першої інстанції від 08 вересня 2020 року позивачка надала позовну заяву в новій редакції, квитанцію про сплату судового збору в максимальному розмірі в сумі 10 510,00 грн.

Крім того, на підтвердження придбання спірного майна в позовній заяві зазначені підстави виникнення права власності у відповідача щодо кожного об`єкту поділу майна подружжя. До позовної заяви додані копії договорів купівлі - продажу та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, засвідчені підписом позивачки.

Відсутність посилання у позовній заяві на певні обставини і недодання певних доказів ст. ст. 175 і 177 ЦПК України не віднесені до таких підстав, що дають право застосовувати наслідки, передбачені в ст.185 ЦПК України і повернення позовної заяви позивачеві. Встановлення обставин, які суд вважає необхідним для правильного вирішення спору, можливе під час підготовчого засідання, відповідно до вимог ст. 189 ЦПК України.

Крім того, повертаючи позовну заяву, суд не врахував, що відповідно до змісту статей 12, 13, 81, 175 ЦПК України позивач самостійно визначає зміст позовних вимог, зазначає сторони та інших учасників спору, викладає зміст обставин, якими обґрунтовуються вимоги, та зазначає докази на підтвердження цих обставин.

Суддя згідно статей 175, 177, 185-187 ЦПК України перевіряє, чи має особа відповідно до ст. 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом відповідного права чи інтересу, чи відповідає форма та зміст заяви вимогам закону, чи дотримані правила підсудності та чи немає інших установлених законом перешкод для відкриття провадження у справі.

Не звернув суд належної уваги і на те, що позивач має право на обґрунтування своїх вимог саме тими обставинами, які він вважає за потрібне вказати в позовній заяві. Встановлення фактичних обставин справи, а також відповідності викладених в тексті позовної заяви обставин фактичним обставинам за діючим цивільно - процесуальним законодавством віднесено не до стадії відкриття провадження по справі, а до стадії судового розгляду.

Оцінка достатності доказів на стадії відкриття провадження недопустима. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, зокрема, під час підготовчого провадження, а у визначених законом випадках і під час розгляду справи в судовому засіданні.

Оскільки згідно законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд, в свою чергу, покладено обов`язок повного та всебічного розгляду виниклих спорів, що можливо лише під час розгляду справи по суті, суддя при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі не має права давати оцінку наведеним позивачем доказам, їх достатності, вимагати надання додаткових доказів, встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.

Більш того, судом не було вирішено у передбаченому законом порядку з винесенням окремого процесуального документу з цього приводу клопотання позивачки про витребування доказів.

Слід також зазначити, що надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на доступ до суду.

За такого не можна визнати, що оскаржувана ухвала суду про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачці від 22 жовтня 2020 року постановлена у відповідності до цивільно-процесуального законодавства, а тому ухвала судді в силу п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження по справі у передбаченому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання її повного тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 04 грудня 2020 року