Справа № 2-1595/10
Провадження № 6/242/17/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Селидове

Селидівський міський суду Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Селидове заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, вказавши, що 10.09.2010 року Ворошиловський районний суд м. Донецька ухвалив рішення у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» за кредитним договором № 16/36ДС/192/К05/2007 від 25.05.2007 року. 17.05.2019 року було укладено Договір № 1405/К купівлі-продажу майнових прав між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», відповідно до умов договору, відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 16/36ДС/192/К05/2007 від 25.05.2007 року. Просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, про розгляд справи без участі представника.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши письмові докази по справі та обґрунтування поданої заяви, суд вважає, що в заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Заочним рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 10.09.2010 року, позовну заяву ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» суму заборгованості у розмірі 60637, 75 грн., державне мито у розмірі 606,38 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляд справи у розмірі 120 грн.

Ухвалою від 19.12.2019 року, ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-1595/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 14.01.2020 року, відновлено частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 2-1595/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст.76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

17.05.2019 року було укладено Договір № 1405/К купівлі-продажу майнових прав між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», відповідно до умов договору, відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 16/36ДС/192/К05/2007 від 25.05.2007 року.

Як вбачається з додатку №1 до Договору № 1405/К про відступлення прав вимоги від 17.05.2019 року, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 16/36ДС/192/К05/2007.

На виконання вимоги п 3.1 Договору № 1405/К про купівлі-продажу майнових прав від 17.05.2019 року, новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» сплатив на користь ПАТ «Дельта Банк» кошти у сумі 1 876 337 грн. 01 коп., що підтверджується платіжним дорученням № Т284003835 від 16.05.2019 року.

Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки внаслідок правонаступництва відбулась заміна стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», тому подана заява про заміну сторони виконавчого провадження, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.512, 514, 516 ЦК України,ст.442 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Коновальця, 36-Б, ) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф. 34) у виконавчих листах № 2-1595/10.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти дня з дня її проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Владимирська