(2/199/758/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

02.03.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі представника позивача адвоката Сорокіної Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження (при заочному розгляді справи) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона 30.11.1999 р ІНФОРМАЦІЯ_1 вселилася до кімнати АДРЕСА_1 відповідно до ордеру на житлову площу в гуртожиток ДЗАО «Металургремонт» від 24.11.1999, виданого на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету ДЗАО «Металургремонт». Кімната надавалась на сім`ю, що складалася з трьох осіб: позивача (головний квартиронаймач), її чоловіка ОСОБА_3 та сина ОСОБА_2 (відповідача). Колишній чоловік позивача знявся з реєстраційного обліку у вказаній квартирі у 2003 р. після розірвання шлюбу .

При зверненні до суду із вказаним позовом позивач зазначає, що відповідач мешкав за вказаною адресою разом з листопада 1999 р. по жовтень 2009 р. У зв`язку з тим, що він постійно укладав кредитні договори з різними банками та кредитними спілками, мав багато кредитів, які вчасно не виплачував, позивач змушена була постійно сплачувати кредити сина, але її коштів на це не вистачало. Позивач неодноразово прохала сина припинити брати кредити, почати працювати, але на її вмовляння відповідач не реагував. У жовтні 2009 року відповідач покинув житлове приміщення, та з того часу відповідач у квартирі не проживає, забрав свої особисті речі, а також деякі речі, придбані для загального побуту та користування, та виїхав з даного житла.

Квартирою за місцем реєстрації з жовтня 2009 р. відповідач не цікавиться, з 2017 р. по телефону не спілкується.

На сьогоднішній день місце проживання відповідача позивачу невідоме.

Предмет позову становить вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов.

Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Третя особа не скористалася правом брати участь у судових засіданнях.

-судом задоволено клопотання позивача про забезпечення доказів шляхом допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Як встановлено судом, позивач є наймачем житлового приміщення кімнати АДРЕСА_1 на підставі договору найму від 01.06.2007, укладеного між ТОВ «Дніпрометалургремонт» та ОСОБА_1 на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку ДЗАО «Металургремонт» від 24.11.1999, виданого на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету ДЗАО «Металургремонт» (а.с.9,24).

Місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 з 20.10.2006 р., що підтверджується довідкою №3606, виданою КП «Жилсервіс-6» Дніпровської міської ради та інформацією, отриманою на запит суду (а.с.7,30) , втім, за зазначеною адресою відповідач не мешкає.

Зазначений висновок суд робить на підставі пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які дали майже аналогічні пояснення та свідчили, що відповідач є сином позивача та не мешкає за адресою: АДРЕСА_2 приблизно протягом 10-12 років, його речей у кімнаті немає, місцезнаходження відповідача їм не відоме та про причини його відсутності за місцем реєстрації проживання вони не обізнані. Свідкам лише відомо, що приходили кредитори відповідача до позивача і говорили, що потрібно сплачувати кредити, які брав відповідач.

Правовідносини між сторонами виникли щодо права користування жилим приміщенням в будинках державного чи громадського житлового фонду.

Дослідивши докази, надані в порядку ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (ч. 2 ст. 61 ЖК УРСР).

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР).

При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК України).

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як встановлено судом, відповідач не мешкає за зареєстрованим місцем проживання з 2009 року, у зв`язку з чим на ці правовідносини поширюються норми ст.ст. 64, 71,72 ЖК УРСР.

У зв`язку з вищенаведеним, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, тому для суду наявні підстави для задоволення позову повністю.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 19, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст.ст. 273, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням: кімнатою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Дата складення повного судового рішення 06.03.2020 р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку д Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї