Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 695/608/20

номер провадження 2/695/894/20

01 грудня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Середи Л.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , Золотоніський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась Служба у справах дітей Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області (далі - позивач) з позовом, в якому просить:

- позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі - відповідач) батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач будь-якого зв`язку з дитиною не підтримує, дитину не відвідує, її життям, фізичним та духовним розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає. Відповідач з народження ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання неповнолітньої доньки, проживає окремо від неї. Вихованням та фактичним утриманням дитини займається бабуся ОСОБА_2 . Згідно з нотаріально посвідченої заяви відповідача останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки.

Ухвалою суду від 18.08.2020 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з розгляду справи.

Ухвалою від 17.11.2020 закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до розгляду по суті на 01.12.2020 о 09.30 год.

Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, згідно з наявною в матеріалах справи заявою від 17.11.2020 просить задовольнити позов повністю на підставі наявних матеріалів справи, розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання не прибув, надавши 10.09.2020 до суду заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує, вказує, що ознайомлений з наслідками розгляду справи за його відсутності.

ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, відповідно до наявної в матеріалах справи заявою підтверджує усі обставини, зазначені у позовній заяві, позовні вимоги визнає, просить суд задовольнити позов повністю на підставі наявних матеріалів справи, розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Золотоніський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Відповідно до заяви від 21.08.2020 №13/22.3-04-01 третя особа просить суд розглянути справу за відсутності свого представника, проти позовних вимог не заперечує.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, на підставі ст.,ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 24.12.2007 виконавчим комітетом Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 18.08.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області.

Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 29.01.2020 у справі № 319/1304/19, яке набрало законної сили 03.03.2020, позбавлено батьківських прав ОСОБА_7 стосовно її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим 12.05.1983 Комиш-Зорянською селищною радою Куйбишевського району Запорізької області ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_7 , а отже бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідкою № 953, виданою 03.07.2019 Центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з бабусею ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області від 27.02.2020 № 16 тимчасово, до моменту визначення офіційного опікуна, влаштовано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із рідною бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за вказаною вище адресою.

Відповідно до довідки-характеристики наданої виконавчим комітетом Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області від 03.07.2019 № 954 ОСОБА_2 характеризується позитивно.

У висновку про стан здоров`я ОСОБА_2 , наданим Комунальним некомерційним підприємством «Більмацька центральна районна лікарня» Більмацької районної ради Запорізької області зазначено, що ОСОБА_2 придатна для призначення опікуном.

Згідно з довідкою Комиш-Зорянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області від 10.12.2019 № 335/05.04 ОСОБА_3 , 2007 року народження є ученицею даного навчального закладу. Батьки не беруть участі у вихованні дитини (навчальний заклад, батьківських зборів не відвідують, не спілкуються з вчителями щодо успіхів навчання дитини).

Відповідно до актів відвідування сім`ї (особи) від 16.09.2018 та від 26.06.2019, акта соціального інспектування/відвідування сім`ї (особи) від 23.07.2018 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з бабусею. Умови проживання задовільні. У будинку прибрано, наявні спальні місця для всіх членів родини. Продукти харчування у достатній кількості. Діти забезпечені одягом, шкільним приладдям, засобами особистої гігієни та іграшками.

У висновку Органу опіки та піклування, затвердженому рішенням виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради від 27.02.2020 № 20 зазначено, що дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на повному утриманні бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всі акти обстеження свідчать про спроможність ОСОБА_2 здійснювати функції опікуна. Відповідно до останніх актів обстеження умови проживання в будинку задовільні, дитина має окреме спальне і робоче місце, шафи для зберігання одягу та особистих речей, забезпечена в повному обсязі необхідним шкільним приладдям, одягом по сезону, іграшками. Батько, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки, про що складена нотаріально засвідчена заява. Відповідно до характеристики Комиш-Зорянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів піклується про онуку бабуся. З народження батько не цікавиться життям доньки та не приймає участі у її вихованні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Батько не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, проживає окремо дитини. Вказаним висновком визнано за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 її опікуном.

Згідно з характеристикою, виданою виконавчим комітетом Домантівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 15.11.2019 № 380 ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, перебуває на обліку у Золотоніській міськрайонній філії Черкаського обласного центру зайнятості, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , по місцю проживання характеризується позитивно.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 15.11.2019, посвідченої державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П., ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та йому роз`яснено зміст ст. 166 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

З систематичного аналізу положень пункту 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункти 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать про винну та свідому поведінку відповідача щодо ухилення від участі у вихованні доньки, про умисне і свідоме нехтування обов`язками батька, беручи до уваги нотаріально засвідчену заяву відповідача, відповідно до якої останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки, суд приходить висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки.

Статтею 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини ( ч. ч. 1, 2 ст. 244 СК України).

Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 3 ст. 60 ЦК України).

Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду даної справи обставини, беручи до уваги Висновок органу опіки і піклування, характеристики суд дійшов висновку про наявність правових підстав для призначення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 10, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Служби у справах дітей Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , Золотоніський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи:

Позивач: Служба у справах дітей Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області (71030, Запорізька область, Більмацький район, смт. Комиш-Зоря, вул. Вокзальна, 5).

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Золотоніський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (19700, Черкаська область, Золотоніський район, м. Золотоноша, вул. Гагаріна, 3-а).

Суддя Середа Л.В.