Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1694/19
Провадження № 2/542/139/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_3 про стягнення аліментів утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на наступні обставини: вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний.

Від шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати разом з нею та перебуває на її утриманні.

В теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою І курсу навчально-наукового інституту фінансів, економіки та менеджменту Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка».

В даний час її матеріальний стан є вкрай нужденним, не вистачає коштів на утримання дочки.

Відповідач в теперішній же час добровільної допомоги не надає.

Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дочкою двадцяти трьох років на період навчання.

Ухвалою суду від 09.01.2020 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду на 11.02.2020 року, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, була залучена ОСОБА_3 (а.с. 13-14).

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити (а.с. 43).

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с. 41).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Надав відзив на позовну заяву (а.с. 20, 21), просив позов задовольнити частково та стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), посилаючись на те що він з дитинства хворіє на цукровий діабет першого типу, інсулінозалежний, постійно потребує коштів на лікування, на даний час не працює, оформляє документи для отримання групи інвалідності. На підтвердження своєї хвороби надав виписні епікризи з історії хвороби. Також зазначив, що житла та підсобного господарства в нього немає (а.с. 22-25).

Позивачка надала відповідь на відзив (а.с. 36-38), в якому зазначає про стійке не бажання відповідача добровільно сплачувати аліменти на утримання своєї доньки. Оскільки він і до повноліття не сплачував аліменти та має заборгованість. Крім того відповідач забезпечений житлом так, як він проживає в будинку своїх батьків, який дістався йому в спадок. Має земельну ділянку за яку отримує орендну плату. Відповідач не інвалід, працездатний, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 був розірваний (а.с. 7).

Сторони мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчать запис у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 10-1075 від 03.12.2019 року (а.с. 9) та витягу з наказу № 774-ф,а від 02 серпня 2019 року (а.с. 40) ОСОБА_3 навчається на І курсі навчально-наукового інституту фінансів, економіки та менеджменту Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» денної форми навчання.

Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 навчається в навчально-науковому інституті фінансів, економіки та менеджменту Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», денна форма навчання (а.с. 9).

Дочка перебуває на утриманні матері.

Вказані обставини були визнані сторонами.

Суд враховує, що навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання ОСОБА_3 , форма навчання є денною, вона потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. При цьому, звертаючись з позовом ОСОБА_1 не навела достатнього обґрунтування та не довела належними та достатніми доказами які саме витрати та в якому саме розмірі вона несе, на якій основі навчається дитина (платна, безоплатна), чи отримує вона стипендію, чи несе витрати з оренди житла, тощо.

Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітніх окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення.

Аналіз ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов.

Позивачем суду надані докази, що підтверджують існування обставин, з яким закон пов`язує можливість покладення на батька (мати) обов`язку надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання.

Заперечуючи можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), про який просить позивачка, відповідач посилався на те, що він з дитинства хворіє на цукровий діабет першого типу, інсулінозалежний, постійно потребує коштів на лікування, на даний час не працює, оформляє документи для отримання групи інвалідності, житла та підсобного господарства в нього немає.

Так, згідно із виписними епікризами з історії хвороби № 21278 (а.с. 22), № 7708 (а.с. 24) відповідач має діагноз: цукровий діабет І тип, тяжка форма, лабільний перебіг, часті прояви гіпоглікемій, стадія декомпенсації діабетично-вертеброгенна енцефалополінейропатія ІІ ст., сенсорно-рефлекторна форма, з легким вестибулоатактичним синдромом. Йому протипоказана важка фізична праця, психоемоційні перенавантаження.

Згідно довідки за № 02-28/31 від 29.01.2020 року, виданої виконавчим комітетом Кунцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 , але у власності житла не має. Після смерті матері ОСОБА_4 будинок не успадкований (а.с. 26).

Інших обставин, які в розумінні ст. 199 СК України виключають можливість відповідача надавати матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням навчання його дочкою, не наведено та не доведено.

Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою сторін повнолітнього віку, продовження нею навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, конкретні обставини справи, наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу та враховуючи його стан здоров`я, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 19.12.2019 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.

В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., від сплати якого позивачка звільнена.

На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_3 про стягнення аліментів утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 19.12.2019 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 05 березня 2020 року.

Суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області Ю.О. Афанасьєва