Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/9854/19
Провадження № 2/644/671/20
РІШЕННЯ

іменем України

02 березня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Голєніщевої Т.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу № 644/9854/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

учасники судового розгляду: позивачка та її представник ОСОБА_3 , відповідач,

у с т а н о в и в :

Позивачка пред`явила в суд вказаний вище позов, в якому просила визнати за нею право власності на 2/3 частки кімнати АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачка посилалася на те, що під час перебування з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 28.09.2007 року, за спільні кошти з ОСОБА_2 була придбана спірна кімната, право власності на яку було зареєстроване за відповідачем. В шлюбі у них народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки в 20.11.2019 році шлюб між подружжям було розірвано, вона просить визнати, в порядку поділу майна подружжя, право власності на спірну жилу нерухомість, при цьому вважає необхідним відійти від засад рівності часток, так як дитина залишилася проживати з нею.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував, що спірна кімната є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і має бути поділена між ним та позивачкою в рівних частках. Поряд з цим, вважав вимогу про визнання за позивачкою права власності на 2/3 частки кімнати безпідставною.

З`ясувавши обставин справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 28.09.2007 року перебували у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина - ОСОБА_4 . 20.04.2010 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу придбав кімнату АДРЕСА_1 . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.11.2019 року шлюб між сторонами було розірвано.

В поясненнях, які ОСОБА_2 надав в судовому засіданні, він визнав, що спірна кімната є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відсутність обґрунтованого сумніву у достовірності обставин, викладених в позовній заяві, а також добровільне визнання відповідача того факту, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, є підставою, яка звільняє від доказування позивача обставин набуття нерухомого майна в період шлюбу.

Поряд з цим, надаючи оцінку аргументам позивача, викладеним в обґрунтування необхідності відступлення від засади рівності часток при поділі спільного майна, суд приймає до уваги положення частини 3 ст. 70 СК України, якими встановлено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Проте, в судовому засіданні з пояснень позивачки було встановлено, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини і аліменти з ОСОБА_2 не стягуються.

Відтак, суду не доведено наявності підстав для відступу від засад рівності часток при поділі спірного майна.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що кімната АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і підлягає поділу між ними в рівних частках.

Судові витрати, які поніс позивач при подачі позову до суду у вигляді оплати судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. суд, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-13, 76, 81, 141, 242-246, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину кімнати АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. в якості компенсації судових витрат з оплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 05.03.2020 року.

Суддя С.В. Шевченко