Провадження № 2/235/1917/20
Справа 235/5891/20
1 грудня 2020 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря Овчаренко В.В.,
розглянувши у відритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі по справі попросилися зареєструватися у його будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки не мають постійної реєстрації, через що не можуть отримувати соціальні виплати та оформитись на роботу. Він пожалів їх та за власною згодою зареєстрував їх за місцем свого проживання. З вересня 2019 року по теперішній час ОСОБА_3 та з листопада 2019 року ОСОБА_2 фактично не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , так як мешкають за іншими адресами, якими саме - йому не відомо. Ще на початку 2020 року він зустрічав випадково відповідачів в м. Покровськ Донецької області та просив знятись з реєстрації, на що вони відмовлялись це зробити. У них була попередня усна домовленість про те, що відповідачі при довгому перебуванні в іншому місті проживання знімуться з реєстрації, але зараз фізично зробити це неможливо, так як з січня 2020 року зв`язок між ними втрачено. Він має намір продати зазначений будинок, та виїхати на постійне місце проживання в іншу країну.
На підставі наведеного просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом.
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в частині позовних вимог до ОСОБА_3 залишено без розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки, у встановлений судом строк відзив на позов не подала.
Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 15 січня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. 15.01.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 32 (а.с.12-15).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1 з 25.11.2019р. (а.с.16-19).
Факт відсутності відповідач в місці її постійного проживання без поважних причин більше року підтверджений актом Родинської міської ради Донецької області № 523 від 26 серпня 2010 року, згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зареєстрована, але не мешкає за вказаною адресою з 25 листопада 2019 року (а.с.23).
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положеннями ст.405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивача порушено відповідачем, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Згідно п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.
Відповідно до ст.ст.317, 319, 391, 405 ЦК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст.5, 19, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840 (восьмисот сорока) гривень 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко