Номер провадження: 22-ц/813/6085/20
Номер справи місцевого суду: 2/1519/7413/11
Головуючий у першій інстанції Целух А.П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2/1519/7413/11

Номер провадження: 22-ц/813/6085/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:

- позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффазен Банк Аваль»,

- відповідачі 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на повторне заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Целуха А.П. 18 лютого 2014 року,

встановив:

У червні 2009 року Віткрите акціонерне товариство «Райффазен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффазен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффазен Банк Аваль», (далі Банк), звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року у розмірі - 87 567, 54 доларів США, що за курсом НБУ складає - 666 520 грн. 33 коп. та кредитним договором № 010/0059/82/58905 від 05.06.2006 року у розмірі - 5 241, 90 доларів США, що за курсом НБУ складає - 39 898 грн. 19 коп.. Крім того, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів державне мито в розмірі - 1 700 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі - 250 грн..

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що між ним та відповідачами був укладений кредитний договір № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року, проте в порушення прийнятих на себе зобов`язань за цим договором, відповідач ОСОБА_1 допускав порушення строків погашення заборгованості, а тому він разом з поручителем ОСОБА_2 відповідають солідарно перед позивачем, і зокрема повинні відшкодувати банку заборгованість за кредитом, за відсотками по кредиту, за простроченими відсотками та пеню, за кредитним договором № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року у розмірі - 87 567, 54 доларів США, що за курсом НБУ складає - 666 520 грн. 33 коп. та кредитним договором № 010/0059/82/58905 від 05.06.2006 року у розмірі - 5 241, 90 доларів США, що за курсом НБУ складає - 39 898 грн. 19 коп., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів (а. с. 1 - 6).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.09.2010 року вищезазначений позов Банку задоволено у повному обсязі (а. с. 83 84).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2011 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення (а. с. 89 90) задоволено. Скасовано заочне рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.09.2010 року. Призначено справу до розгляду в загальному порядку (а. с. 98).

Повторним заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.02.2014 року вищезазначений позов Банку задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Банку солідарно заборгованість за кредитним договором № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року в сумі - 87 567, 54 доларів США, що за курсом НБУ складає 666 520 грн. 33 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом - 72 666, 59 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 553 101 грн. 74 коп.; заборгованість за відсотками - 1 179, 34 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 8 976 грн. 54 коп.; заборгованість за простроченими відсотками 11 813, 41 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 89 917 грн. 77 коп.; заборгованість за пенею - 1 908, 20 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 14 524 грн. 26 коп..

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 010/0059/82/58905 від 05.06.2006 року в сумі - 5 241, 90 доларів США, що за курсом НБУ складає - 39 898 грн. 19 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом - 1 700, 00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 12 939 грн. 38 коп.; заборгованість за відсотками - 16, 81 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 127 грн. 94 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 368, 79 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 2 807 грн. 00 коп.; заборгованість за пенею - 3 156, ЗО доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 24 023 грн. 86 коп..

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Банку в рівних частках витрати пов`язані з сплатою судового збору в сумі - 1700 грн. та ІТЗ в сумі - 250 грн..

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю вимог позову, що підтверджується зокрема розрахунком заборгованості за кредитним договором № 010/0059/82/58905 від 05.06.2006 року, необхідністю задоволення вимог позову з огляду на приписи статтей 509, 554, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України 2004 року (а. с. 119 120).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вищенаведеного позову повністю відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що відповідачі не сповіщалися належним чином про судові засідання, усі повістки повернулися без вручення. Посилається на відсутність письмових вимог Банку до відповідачів. Викладає незгоду щодо стягнення з апелянта заборгованості в порядку ст. 625 ЦК України.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

На підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), рішення Ради суддів України за №19 від 17 березня 2020 року, постанови головного державного санітарного лікаря України №16 від 09 травня 2020 року, рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15 жовтня 2020 року, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в місті Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду ухвалено розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду».

Пунктами 1, 5, 12 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Це розпорядження набрало чинності з 26 жовтня 2020 року.

Отже, вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину, установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний».

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Між тим, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надійшло.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про розгляд справи, відсутність клопотань учасників справи про відкладення розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, відсутність обґрунтованих посилань учасниками справи на об`єктивну неможливість здійснення процесуальних прав у зв`язку з обмеженнями, запровадженими у зв`язку з карантином, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції щодо можливості розгляду справи судом першої інстанції 18 лютого 2014 року. Вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі доказів дійшов передчасного вищезазначеного висновку про задоволення позову. Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, вимогам норм процесуального (ст. ст. 74, 158 ЦПК України 2004 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) права, з огляду на наступне.

На підставі наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

23.06.2006 року між Банком та відповідач ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/0059/74/57907, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі - 68 600, 00 доларів США, на строк 240 місяці з 23.06.2006 року по 23.06.2026 року, зі сплатою 11,5 відсотків річних за користування кредитними коштами. Відповідно до укладеного договору № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року відповідач, у свою чергу, прийняв на себе зобов`язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих по ньому відсотків у порядку, розмірі і терміни передбаченими договором (а. с. 23 - 25) та 18.01.2007 року була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року (а. с. 26 - 27). А також, між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року (а. с. 32).

05.06.2006 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 010/0059/82/58905 відповідно п. 1 якого кредитор відкриває на ім`я ОСОБА_1 картковий рахунок в доларах США випускає та надає позичальнику платіжні картки, а також забезпечує розрахунки за операціями з картками відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідач надає згідно п. 1.2 договору відкриває відновлювальну кредитну лінію. Відповідно до п. 3.2 договору кредитна лінія відкривається на строк 24 місяці по 05.07.2008 року (а. с. 50).

В зв`язку з тим, що відповідачі не виконували взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, станом на 03.06.2009 року заборгованість за кредитним договором № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року складає - 87 567, 54 доларів США, що за курсом НБУ складає - 666 520 грн. 33 коп. та станом на 16.06.2009 року заборгованість за кредитним договором № 010/0059/82/58905 від 05.06.2006 року складає - 5 241, 90 доларів США, що за курсом НБУ складає - 39 898 грн. 19 коп.. Таким чином, відповідачі в односторонньому порядку відмовились від виконання зобов`язань по кредитному договору № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року та кредитному договору № 010/0059/82/58905 від 05.06.2006 року в частині погашення основного боргу і нарахованих відсотків.

Відповідно до розрахункової заборгованості за кредитним договором № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року, заборгованість відповідачів станом на 03.06.2009 року складає: заборгованість за кредитом - 72 666, 59 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 553 101 грн. 74 коп.; заборгованість за відсотками - 1 179, 34 доларів США, шо в еквіваленті по курсу НБУ становить 8 976 грн. 54 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 11 813, 41 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 89 917 грн. 77 коп.; заборгованість за пенею 1 908, 20 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 14 524 грн. 26 коп..

Загальна заборгованість станом на 03.06.2009 року становить - 87 567, 54 доларів США, що за курсом НБУ складає - 666 520 грн. 33 коп..

Відповідно до розрахункової заборгованості за кредитним договором № 010/0059/82/58905 від 05.06.2006 року, станом на 16.06.2009 року складає: заборгованість за кредитом - 1 700, 00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 12 939 грн. 38 коп.; заборгованість за відсотками - 16, 81 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 127 грн. 94 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 368, 79 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 2 807 грн. 00 коп.; заборгованість за пенею - 3 156, 3О доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 24 023 грн. 86 коп..

Загальна заборгованість станом на 16.06.2009 року становить - 5 241, 90 доларів США, що за курсом НБУ складає - 39 898 грн. 19 коп..

Згідно з п. 3.1 зазначеного договору поруки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідають перед Банком як солідарні боржники по борговим зобов`язанням ОСОБА_1 .. Отже, Банк має право вимагати сплати заборгованості за кредитним договором від кожного з відповідачів, при цьому поручитель відповідає перед позивачем-кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник- відповідач, тобто, несе відповідальність за повернення основного боргу (кредиту), сплату нарахованих по ньому відсотків, штрафів, пені тощо.

Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору, договору поруки.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України (у редакції, що діяла на час ухвалення вказаного заочного рішення), розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов`язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 74 ЦПК України (у редакції, що діяла на час ухвалення вказаного заочного рішення) визначено, що судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України (у редакції, що діяла на час ухвалення вказаного заочного рішення), судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

За загальним правилом повернення надісланої кореспонденції до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідача, а також не може беззаперечно свідчити про його відмову від одержання кореспонденції чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Зокрема відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 12 грудня 2018 року в справі № 752/11896/17-ц, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце її розгляду.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного сповіщення апелянта про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції з подальшим ухваленням заочного рішення, яке останній просить скасувати знайшли своє відображення в матеріалах справи, а саме, згідно матеріалів справи повістки про виклик до суду відповідачів на 18.02.2014 року повернулася до суду першої інстанції з вказівкою причин повернення - «за закінченням терміну зберігання». Інших даних про сповіщення відповідачів на вказану дату матеріали справи не містять.

За правилами ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 367 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного заочного рішення, оскільки воно було ухвалено за результатами розгляду справи за відсутності відповідачів, не повідомлених належним чином про дату, час і місце засідання місцевого суду на 18.02.2014 року.

Між тим, за змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. ст. 524, 533 535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України).

Статтями 546, 553, 554 ЦПК України передбачено, що зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як зазначалось вище, 05.06.2006 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 010/0059/82/58905 відповідно п. 1 якого кредитор відкриває на ім`я ОСОБА_1 картковий рахунок в доларах США випускає та надає позичальнику платіжні картки, а також забезпечує розрахунки за операціями з картками відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідач надає згідно п. 1.2 договору відкриває відновлювальну кредитну лінію. Відповідно до п. 3.2 договору кредитна лінія відкривається на строк 24 місяці по 05.07.2008 року (а. с. 50).

В зв`язку з тим, що відповідачі не виконували взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, станом на 03.06.2009 року заборгованість за кредитним договором № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року складає - 87 567, 54 доларів США, що за курсом НБУ складає - 666 520 грн. 33 коп. та станом на 16.06.2009 року заборгованість за кредитним договором № 010/0059/82/58905 від 05.06.2006 року складає - 5 241, 90 доларів США, що за курсом НБУ складає - 39 898 грн. 19 коп.. Таким чином, відповідачі в односторонньому порядку відмовились від виконання зобов`язань по кредитному договору № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року та кредитному договору № 010/0059/82/58905 від 05.06.2006 року в частині погашення основного боргу і нарахованих відсотків.

Відповідно до розрахункової заборгованості за кредитним договором № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року, заборгованість відповідачів станом на 03.06.2009 року складає: заборгованість за кредитом - 72 666, 59 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 553 101 грн. 74 коп.; заборгованість за відсотками - 1 179, 34 доларів США, шо в еквіваленті по курсу НБУ становить 8 976 грн. 54 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 11 813, 41 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 89 917 грн. 77 коп.; заборгованість за пенею 1 908, 20 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 14 524 грн. 26 коп..

Загальна заборгованість станом на 03.06.2009 року становить - 87 567, 54 доларів США, що за курсом НБУ складає - 666 520 грн. 33 коп..

Відповідно до розрахункової заборгованості за кредитним договором № 010/0059/82/58905 від 05.06.2006 року, станом на 16.06.2009 року складає: заборгованість за кредитом - 1 700, 00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 12 939 грн. 38 коп.; заборгованість за відсотками - 16, 81 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 127 грн. 94 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 368, 79 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 2 807 грн. 00 коп.; заборгованість за пенею - 3 156, 3О доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 24 023 грн. 86 коп..

Загальна заборгованість станом на 16.06.2009 року становить - 5 241, 90 доларів США, що за курсом НБУ складає - 39 898 грн. 19 коп..

Згідно з п. 3.1 зазначеного договору поруки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідають перед Банком як солідарні боржники по борговим зобов`язанням ОСОБА_1 .. Отже, Банк має право вимагати сплати заборгованості за кредитним договором від кожного з відповідачів, при цьому поручитель відповідає перед позивачем-кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник- відповідач, тобто, несе відповідальність за повернення основного боргу (кредиту), сплату нарахованих по ньому відсотків, штрафів, пені тощо.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги Банку про необхідність стягнення вищенаведеної заборгованості з відповідачів, оскільки вищевказані встановлені судом факти щодо порушень відповідачами покладених на них обов`язків перед Банком щодо сплати заборгованості за кредитом спростовано не було.

Доводи апеляційної скарги не мають наслідком відмову у задоволенні позову.

Між тим, вбачаючи вищевказану необхідність скасування оскаржуваного заочного рішення, апеляційна скарга є обґрунтованою частково, а тому підлягає частковому задоволенню.

Апеляційний суд, за результатами перегляду оскаржуваного заочного рішення, вважає за необхідне скасувати таке рішення, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо справу (питання) розглянуто за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки судом порушено норми процесуального права, порушення яких мають наслідком обов`язкове скасування рішення суду, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову за вищевказаного обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Повторне заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2014 року - скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0059/74/57907 від 23.06.2006 року станом на 03 червня 2009 року в сумі - 87 567 (вісімдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят сім) доларів 54 цента США, що за курсом НБУ складає - 666 520 (шістсот шістдесят шість тисяч п`ятсот двадцять) грн. 33 коп., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 72 666 (сімдесят дві тисячі шістсот шістдесят шість) доларів 59 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 553 101 (п`ятсот п`ятдесят три тисячі сто одна) грн. 74 коп.; - заборгованість за відсотками - 1 179 (одна тисяча сто сімдесят дев`ять) доларів 34 цента США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 8 976 (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн. 54 коп.; - заборгованість за простроченими відсотками 11 813 (одинадцять тисяч вісімсот тринадцять) доларів 41 цент США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 89 917 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн. 77 коп.; - заборгованість за пенею - 1 908 (одна тисяча дев`ятсот вісім) доларів 20 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 14 524 (чотирнадцять тисяч п`ятсот двадцять чотири) грн. 26 коп..

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/0059/82/58905 від 05.06.2006 року станом на 16 червня 2009 року в сумі - 5 241 (п`ять тисяч двісті сорок один) долар 90 центів США, що за курсом НБУ складає - 39 898 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім) грн. 19 коп., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 1 700 (одна тисяча сімсот) доларів 00 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 12 939 (дванадцять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 38 коп.; - заборгованість за відсотками 16 (шістнадцять) доларів 81 цент США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 127 (сто двадцять сім) грн. 94 коп.; - заборгованість за простроченими відсотками 368 (триста шістдесят вісім) доларів 79 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 2 807 (дві тисячі вісімсот сім) грн. 00 коп.; - заборгованість за пенею - 3 156 (три тисячі сто п`ятдесят шість) доларів 30 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 24 023 (двадцять чотири тисячі двадцять три) грн. 86 коп..

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» витрати пов`язані з сплатою судового збору в сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 250 (двісті п`ятдесят) грн. 00 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбаченихчастиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе