Дата документу 02.12.2020 Справа № 332/1975/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/1975/15-ц Головуючий у І інстанції: Федоренко О.І.
Провадження №22-з/807/198/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року

м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кримської О.М., Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 32 000,00 доларів США безпідставно отриманих коштів та 21 169,75 доларів США процентів за попереднім договором купівлі-продажу від 05 березня 2008 року, укладеним з ОСОБА_2 , та договором поруки від 25 квітня 2008 року, укладеним з ОСОБА_3 .

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання зазначеного договору поруки припиненим.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року поновлено ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду з позовом; задоволено частково позов ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 53 169,74 долари США, в тому числі: 32 000,00 доларів США - безпідставно отримані кошти, 21 169,75 доларів США - проценти за користування коштами, 3 654,00 грн - витрати зі сплати судового збору; у решті вимог ОСОБА_1 відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року скасовано рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року у частині задоволення позову ОСОБА_3 , ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у позові; змінено рішення суду першої інстанції у частині правових підстав відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ; виключено з мотивувальної частини рішення висновки суду про поновлення ОСОБА_1 строку позовної давності щодо заявлених нею позовних вимог до ОСОБА_2 ; відмовлено ОСОБА_1 у стягненні коштів з ОСОБА_3 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року рішення Апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року та рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року у незміненій та не скасованій частинах залишено без змін.

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просив переглянути за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року. До цієї заяви неодноразово подавалися уточнення, остаточно ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та вирішити питання повороту виконання судового рішення.

Заява мотивована тим, що після ухвалення рішення суду йому стало відомо, що позовна заява від 30 квітня 2015 року та заява про збільшення і уточнення позовних вимог від 25 травня 2015 року, подані від імені позивача ОСОБА_1 , останньою не підписувались, підписи на вказаних документах виконані іншою особою.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення задоволено; рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення; у позові ОСОБА_1 відмовлено; стягнено з ОСОБА_1 3 654,00 грн судових витрат; зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 кошти, отримані під час виконання судового рішення у зведеному виконавчому провадженні № 51880976, в тому числі кошти, отримані від реалізації на електронних торгах квартири АДРЕСА_1 , в сумі 666 195,00 грн; звільнено з-під арешту належне ОСОБА_2 майно, а саме: нерухоме майно, в тому числі: квартиру АДРЕСА_2 , виключено з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна від 30 червня 2015 року за № 10218806, внесений на підставі постанови державного виконавця Красногвардійского відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Грекова А. В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23 червня 2015 року, прийнятої у виконавчому провадженні серії та номеру ВП 47925576; квартиру АДРЕСА_3 , виключено з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна від 28 вересня 2011 року за № 1077481, внесений на підставі постанови старшого державного виконавця Красногвардійского відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Півня С. В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 вересня 2011 року, прийнятої у виконавчому провадженні серії та номеру ВП 28941065; виключено з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна від 28 вересня 2011 року за № 1077504, внесений на підставі постанови старшого державного виконавця Красногвардійского відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Півня С. В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 вересня 2011 року, прийнятої у виконавчому провадженні серії та номеру ВП 28941065, виключено з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна від 27 вересня 2011 року за № 1077502, внесений на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2011 року у справі № 2-2317/2011; виключено з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна від 27 вересня 2011 року за № 1077479, внесений на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2011 року у справі 2-2317/2011; виключено з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна від 16 листопада 2015 року за № 12063642 (спеціальний розділ), внесений на підставі постанови державного виконавця Красногвардійского відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Грекова А. В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 листопада 2015 року, прийнятої у виконавчому провадженні серії та номеру 49362728; виключено з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна від 30 червня 2015 року за № 10218072 (спеціальний розділ), внесений на підставі постанови державного виконавця Красногвардійского відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Грекова А. В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23 червня 2015 року, прийнятої у виконавчому провадженні серії та номеру ВП 47925576, опис предмета обтяження: прим. 74б в будинку АДРЕСА_4 (після перейменування - м. Дніпро); виключено з Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 11 січня 2016 року за № 15655094 про арешт рухомого майна, в тому числі, автомобіля BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , внесений на підставі постанови старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Грекова А.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 листопада 2015 року у виконавчому провадженні серії та номеру ВП 49362728.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_5 ; автомобіль марки BMW-Х5 2007 рок випуску чорного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року скасовано. Заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2020 року, касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року залишено без змін.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим. (т.4 а.с. 215-217).

Свою заяву вона обґрунтувала тим, що ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Заводського районного суду м. Заопріжжя від 26 червня 2015 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_6 ; квартиру АДРЕСА_7 ; автомобіль марки BMW Х-5 2007 року випуску чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

На теперішній час між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягнута домовленість про часткове погашення сум боргу за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року по цивільній справі №332/1975/15-ц та рішеннями Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по цивільним справам №204/8276/115-ц, №204/5669/18, шляхом добровільної передачі у власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_6 та автомобіля марки BMW Х-5 2007 року випуску чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 просила суд:

Скасувати заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, вжиті ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_6 та автомобіля марки BMW Х-5 2007 року випуску чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать на праві власності ОСОБА_2 .

Зняти арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_6 та автомобіль марки BMW Х-5 2007 року випуску чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року справу призначено до розгляду. (т.4 а.с. 223-224).

Дослідивши матеріали цієї справи, вислухавши думку представника ОСОБА_1 ,, адвоката Іванової О.М., колегія суддів дійшла висновку, що вищезазначена заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, щорішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року поновлено ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду з позовом; задоволено частково позов ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 53 169,74 долари США, в тому числі: 32 000,00 доларів США - безпідставно отримані кошти, 21 169,75 доларів США - проценти за користування коштами, 3 654,00 грн - витрати зі сплати судового збору; у решті вимог ОСОБА_1 відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.(т.1 а.с. 84-90).

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року скасовано рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року у частині задоволення позову ОСОБА_3 , ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у позові; змінено рішення суду першої інстанції у частині правових підстав відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ; виключено з мотивувальної частини рішення висновки суду про поновлення ОСОБА_1 строку позовної давності щодо заявлених нею позовних вимог до ОСОБА_2 ; відмовлено ОСОБА_1 у стягненні коштів з ОСОБА_3 (т.1 а.с. 200-203).

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просив переглянути за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року. До цієї заяви неодноразово подавалися уточнення, остаточно ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та вирішити питання повороту виконання судового рішення. (т.3 а.с. 1-2).

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення задоволено; рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення; у позові ОСОБА_1 відмовлено; стягнено з ОСОБА_1 3 654,00 грн судових витрат; зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 кошти, отримані під час виконання судового рішення у зведеному виконавчому провадженні № 51880976, в тому числі кошти, отримані від реалізації на електронних торгах квартири АДРЕСА_1 , в сумі 666 195,00 грн; звільнено з-під арешту належне ОСОБА_2 нерухоме майно, виключено з Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 11 січня 2016 року за № 15655094 про арешт рухомого майна, в тому числі, автомобіля BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , внесений на підставі постанови старшого державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Грекова А.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 листопада 2015 року у виконавчому провадженні серії та номеру ВП 49362728. (т.3 а.с. 92-97).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, просила рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року, винесене за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року скасувати та у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відмовити.(т.3 а.с. 118-121).

В ході апеляційного перегляду рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року, в серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно та/або грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , в тому числі, але не виключно: квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_5 ; автомобіль марки BMW-Х5 2007 рок випуску чорного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . (т.3 а.с. 139-140).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_5 ; автомобіль марки BMW-Х5 2007 рок випуску чорного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 . (т.3 а.с. 141-144).

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звертався до Апеляційного суду Запорізької області з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року.(т.3 а.с. 187-192).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року, заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року, залишено без задоволення. (т.4 а.с. 36-37).

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 та 10 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; встановленням обов`язку вчинити певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Пунктом 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі, для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджа повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обгрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Відповідно до положень частини 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом всказаного строку за заявою позивача ( стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, за змістом наведених норм заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, за винятком випадків, коли потреба у цих заходах відпала.

Вирішуючи питання про можливість скасування заходів забезпечення позову, колегія суддів виходить з того, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про повне виконання ОСОБА_2 судового рішення на користь ОСОБА_1 , тобто доказів того, що відпала потреба у цих заходах.

Напроти, в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 , адвокат Іванова О.М. зазначала, що наявне відкрите виконавче провадження за заявою стягувача з виконання рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року, однак рішення суду залишається до теперішнього часу не виконаним.

Доводи заяви про скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку з тим, що між сторонами укладено мирову угоду про часткове погашення сум боргу за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року по цивільній справі №332/1975/15-ц та рішеннями Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по цивільним справам №204/8276/115-ц, №204/5669/18, шляхом добровільної передачі у власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_6 та автомобіля марки BMW Х-5 2007 року випуску чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , колегією суддів не беруться до уваги, оскільки ОСОБА_1 не надала такої мирової угоди, укладеної між сторонами по цивільній справі №332/1975/15-ц.

З огляду на вищезазначене, оцінивши зазначені в заяві обставини для скасування заходів забезпечення позову, та беручи до уваги, що на теперішній час відкритто виконавче провадження за заявою стягувача щодо виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2015 року у справі №332/1975/15-ц., яке не виконано, заборгованість перед ОСОБА_1 не погашена, колегія суддів не знаходить підстав для скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року у зазначеній справі.

Керуючись ст. ст. 149-158, 381, 389 ЦПК України, колегія суддів. -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року у справі № 332/1975/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна ухвала складена 04 грудня 2020 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Кримська О.М.