Справа № 180/117/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі - Котовій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/117/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа по справі №2/180/179, виданого 02 березня 2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання синів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей у розмірі, визначеному рішенням суду. Відповідно довідки державного виконавця станом на 01 грудня 2019 року розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 22330,19 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до їх повного погашення або до ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмін неустойки за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року складає 92370,17 гривень. Враховуючи норми Сімейного кодексу України, а саме, що можливо стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів не більше 100 відсотків заборгованості, вважає, що з відповідача необхідно стягнути пеню в розмірі 22330,19 гривень, що дорівнює розміру заборгованості по аліментам за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 22330,19 гривень неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

02 березня 2020 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив зменшити позовні вимоги ОСОБА_1 до розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вважає позовні вимоги несправедливими, оскільки він намагається добросовісно виконувати свій обов`язок щодо утримання дітей, а позивач допускає нецільове витрачання аліментів. У 2018 році він звертався до органу опіки та піклування з приводу перевірки цільового використання аліментів, але у відповідь отримав відписку позивача про використання аліментів без документального підтвердження та з завищеними цінами. Відповідно довідки державного виконавця Мамедової Ю.О. від 27.02.2020 року переплата по аліментам з 24.02.2016 року по 29.02.2020 року складає 1066,45 гривень. Заборгованість зі сплати аліментів періодично утворювалася, як і утворювалася переплата аліментів, у зв`язку із обставинами, які від нього не залежали. Матеріальне становище у нього у 2017-2019 роках було погане. Це обумовлено відсутністю роботи та хворобою у 2017 році та низьким розміром заробітної плати у 2018-2019 роках. У 2017 році у нього загострилася тривала хвороба хребта і він потребував кошти на лікування, хворіє і до теперішнього часу.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просила позовні вимоги задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача надала суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, просила відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві.

Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як установлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, що сторони по справі являються батьками: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 318 (а.с.6); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 54 (а.с.5)

На підставі виконавчого листа № 2/180/179/15, 180/3703/14-ц, виданого 02 березня 2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, з ОСОБА_2 ОСОБА_7 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, кожній дитині, починаючи з 01.01.2015 року до їх повноліття (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів на утримання дітей, внаслідок чого, з 24 лютого 2016 року по 01 грудня 2019 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 22330,19 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 05 грудня 2019 року (а.с.4).

Відповідно до розрахунку, неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року, становить 92370,17 гривень.

Суд вважає, що встановленим фактам та обставинам відповідають відносини, які регулюються ЦК України, СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Відповідно до ч. 1 ст. 552 ЦК України, сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. На цій підставі суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що сплата неустойки не знімає обов`язку з відповідача сплати заборгованості по аліментам. Ухвалюючи рішення суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що неустойка (пеня) не може перевищувати суму заборгованості. При ухваленні рішення та стягненні з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, суд враховує обставини, того що відповідач намагається погасити заборгованість по аліментам, що підтверджується відповідним розрахунком наявними в матеріалах справи.

Відповідно до розрахунку, неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року, становить 92370,17 гривень.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, однак не виконував свої обов`язки по сплаті аліментів, порушене право позивача на отримання неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає судовому захисту.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки неустойку за несплату аліментів, яка прирівнюється до розміру заборгованості, яку просить стягнути позивач у розмірі 22330,19 гривень.

Суд приходить до висновку, що розмір пені 22330,19 гривень буде відповідати принципу розумності та справедливості.

Посилання відповідача на факт сплати ним заборгованості по аліментам суд не бере до уваги, оскільки, як видно із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 27 лютого 2020 року, у грудні 2019 року, січні та лютому 2020 року відповідачем погашалася заборгованість зі сплати аліментів, через що переплата зі сплати аліментів склала 1066,45 гривень. Позивачка ж просить стягнути неустойку за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року у розмірі 22330,19 гривень за період, коли існувала заборгованість зі сплати аліментів.

У відповідності до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 840,80 гривень.

Керуючисьст.ст.4,10,12,13,19,28,76,81,141,247,258,259,263-265,268,273,274-277,354-355 ЦПК України, ст. ст. 7, 8, 20, 196 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей за період з 01 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року у розмірі 22330 (двадцять дві тисячі триста тридцять) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула