Справа № 171/1715/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В., про звільнення спадкового майна з під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся в суд з позовом до відповідача Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення спадкового майна з під арешту.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 грудня 2012 року ОСОБА_3 було складено заповіт, який посвідчений секретарем Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області Колядою Л.О., за яким ОСОБА_3 заповів йому земельну ділянку у розмірі 7,73 га згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0212151 або земельну ділянку, яка буде виділена в натурі згідно вказаного сертифікату, що перебуває у колективній власності КСП «Володимирівське».

Зазначає, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 01.09.2020 року ОСОБА_1 через свого представника, звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,9903 га, кадастровий номер :01:002:0029. Проте, 01 вересня 2020 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що приватним нотаріусом виявлено в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 13035366, тип обтяження - арешт нерухомого майна, яке було зареєстровано 25.09.2012 року Дніпропетровською філією «ДП «Інформаційний центр» на підставі постанови про арешт майна боржника 34433459 від 21.09.2012 року головного державного виконавця ВДВС Апостолівського районного управління юстиції, об`єкт обтяження - все нерухоме майно ОСОБА_3 .

Вказує, що 01 вересня 2020 року представник позивача звернувся до Апостолівського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_3

10 вересня 2020 року органом ДВС представнику позивача надано відповідь, де зазначено, що зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна боржника ОСОБА_3 відповідач немає можливості згідно чинного законодавства та роз`яснено право на звернення за захистом права до суду.

Посилаючись на норми чинного законодавства позивач вважає, що існують передбачені законом підстави для зняття арешту з майна за рішенням суду.

Зазначає, що наявність арешту істотно обмежує та порушує його права, як власника (спадкоємця) нерухомого майна щодо можливості його оформлення, користування та розпорядження. Вказує, що позбавлений можливості оформити спадкові права.

Просить зняти обтяження за реєстраційним номером 13035366, тип обтяження - арешт нерухомого майна, яке належало на праві приватної власності ОСОБА_3 , зареєстроване 25.09.2012 року Дніпропетровською філією «ДП «Інформаційний центр» на підставі постанови про арешт майна боржника 34433459 від 21.09.2012 року головного державного виконавця ВДВС Апостолівського районного управління юстиції, об`єкт обтяження - все нерухоме майно ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 28.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 16.10.2020 року за клопотанням представника позивача у приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 11.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подала до суду заяву в які просить розглянути справу за її відсутності, щодо прийняття рішення по справі поклалася на розсуд суду.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. подала до суду заяву відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10 січня 2020 року, виданого Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №11 (а.с.9).

Як вбачається із заповіту від 17.12.2012 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповів належну йому земельну ділянку в розмірі 7,73 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП №0212151 або земельну ділянку, яка буде виділена в натурі згідно вказаного сертифікату, яка перебуває у колективній власності КСП «Володимирівське», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 7,9903 га, кадастровий номер :01:002:0029, яка розташована на території Володимирівської сільської ради, Апостолівського району, Дніпропетровської області, відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 03.04.2013 року (а.с.10).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.08.2020 року № 225521413, земельна ділянка площею 7,9903, кадастровий номер :01:002:0029 належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с.11-13).

Постановою приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. від 01.09.2020 року ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,9903 га, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0029 у зв`язку з тим, що вищезазначена нотаріальна дія суперечить законодавству України, оскільки приватним нотаріусом виявлено в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження № 13035366, тип обтяження - арешт нерухомого майна, яке було зареєстровано 25.09.2012 року Дніпропетровською філією «ДП «Інформаційний центр» на підставі постанови про арешт майна боржника 34433459 від 21.09.2012 року головного державного виконавця ВДВС Апостолівського районного управління юстиції, об`єкт обтяження - все нерухоме майно ОСОБА_3 (а.с.14).

Згідно листа Апостолівського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального відділення Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.09.2020 року № 31848/17.29-27 встановлено, що на виконанні в органі ДВС перебувало виконавче провадження № 34433459 щодо примусового виконання виконавчого листа № 402/777/12 від 31.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 52035,26 грн. Органом ДВС повідомлено ОСОБА_2 , що виконавче провадження завершено 26.03.2013 року за п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно на виконання до органу ДВС виконавчий документ не надходив. У зв`язку з викладеним зняти арешт та заборону на відчуження з майна відділ не має можливості (а.с.15).

Відповідно до листа від 19.11.2020 року № 31848/17.29-27 зазначено, що підстав для зняття виконавцем арешту та заборони на відчуження з нерухомого майна боржника ОСОБА_3 , обтяження № 13035366, накладене в межах ВП 34433459 від 21.09.2012 року немає, оскільки не здійснено надходження на рахунок органу ДВС суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника (а.с.77).

12 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 (а.с.38).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.08.2020 року № 221771537 земельна ділянка площею 0,5426, кадастровий номер :01:005:0125 належить ОСОБА_3 . Згідно інформації про державну реєстрацію заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції від 21.09.2012 року № 34433459 на все нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт, зареєстровано 25.09.2012 року за № 13035366 (а.с.61-62).

01.09.2020 року ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. з заявою в якій просила у разі неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з необхідністю зняття арешту та вилучення відповідного запису про обтяження у встановленому законом порядку. 01.09.2020 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.63,71).

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно п.1 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

За приписами п.п. 4.14, 4.15, 4.16, 4.17 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У разі наявності заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Як встановлено судом ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом строк.

Постановою приватного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в зв`язку з тим, що на спадкове майно накладено арешт.

Встановлено, що земельна ділянка площею 7,9903 га, кадастровий номер :01:002:0029, яка розташована на території Володимирівської сільської ради, Апостолівського району, Дніпропетровської області належить на праві власності спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 03.04.2013 року.

Зі змісту ст.ст.15, 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент проведення державним виконавцем виконавчих дій) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 тієї ж статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Зі змісту ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається з інформації Апостолівського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального відділення Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.09.2020 року № 31848/17.29-27 та від 19.11.2020 року № 31848/17.29-27 на виконанні в органі ДВС перебувало виконавче провадження № 34433459 щодо примусового виконання виконавчого листа № 402/777/12 від 31.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 52035,26 грн., виконавче провадження завершено 26.03.2013 року за п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Правові підстави для зняття арешту з майна відсутні, оскільки не здійснено надходження на рахунок органу ДВС суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем в рамках виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , відповідно до вимог законодавства було накладено арешт на майно останнього, як захід забезпечення реального виконання рішення. Станом на теперішній час відсутні правові підстави для зняття арешту з майна органом ДВС.

Крім того, звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що його вимоги ґрунтуються на захисті права власності.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Судом встановлено, що арештоване майно є власністю померлого боржника ОСОБА_3 , а стягувачем по виконавчому провадженню є ПАТ КБ «Приватбанк», в інтересах якого накладено арешт на майно боржника постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції від 21.09.2012 року. Проте, позивач звернувся з позовом про зняття арешту з майна до Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який є неналежними відповідачем в даному спорі.

Крім того, судом встановлено, що арештоване майно є власністю померлого боржника ОСОБА_3 , позивач на даний час не є власником майна.

За вищенаведених обставин суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В., про звільнення спадкового майна з під арешту слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-82,89,95,247,258-259,264-265,273,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В., про звільнення спадкового майна з під арешту - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 02.12.2020 року.

СуддяЛ. І. Кодрян