Справа № 426/2196/19
РІШЕННЯ

іменем України

26 лютого 2020 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Брайловської М.М.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «Мирослава», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Луганській області про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати, -

встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області в інтересах позивача ОСОБА_3 звернулась його представник адвокат Петрощук К.В. із позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства «Мирослава», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Луганській області про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати.

В обґрунтування якої зазначає, що нею, як представником позивача було надіслано адвокатський запит до відповідача, в якому вона запитувала про те, чи отримував ОСОБА_3 орендну плату за надання у користування своєї земельної ділянки СФГ «Мирослава» та чи укладались будь-які договори між позивачем та відповідачем по справі щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :18:002:0024 з 08 серпня 2017 року по 12 березня 2019 рік.

08 квітня 2019 року Голова СФГ «Мирослава» Літвін ОСОБА_4 . надала відповідь на адвокатський запит б/н від 27 березня 2019 року з інформацією про те, що жодних договорів між ОСОБА_3 та СФГ «Мирослава» не укладалось з 08.09.2017 та грошові кошти за оренду землі від 08.08.2017 орендарем (СФГ «Мирослава») сплачено не було. На інші питання Голова СФГ «Мирослава» Літвін І.С. не надала, мотивуючи це ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про інформацію».

Зазначає, що з огляду на те, що Голова СФГ «Мирослава» Літвін І.С. надала відповідь про те, що саме з 08.09.2017 жодних договорів між СФГ «Мирослава» та ОСОБА_3 не укладалось вбачається, що Голова СФГ «Мирослава» І.С. Літвін уникає відповіді на питання щодо існуючого договору шляхом надання неправдивих даних.

Після того, як представник позивача отримала відзив на позовну заяву та відповідь на адвокатський запит від голови СФГ «Мирослава», представником позивача було направлено до Головного управління ДФС у Луганській області ще один адвокатський запит, в якому вона запитувала у порядку ст.. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надати інформацію щодо нарахованих доходів, що були отримані в період з 08 серпня 2017 року по 12 квітня 2019 року, внаслідок укладання договору оренди землі з СФГ «Мирослава» та зокрема ОСОБА_3 направив особисто заяву до ДФС у Луганській області щодо нарахованих та виплачених грошових коштів в період з 08 серпня 2017 року по 16 квітня 2019 року СФГ «Мирослава» за ознакою доходу «106».

У відповідь на адвокатський запит ДФС у Луганській області представнику позивача надало таку інформацію, що згідно даних ІТС «Податковий облік» СФГ «Мирослава» інформацію про доходи, які нараховувались та виплачувались орендодавцю фізичній особі з реєстраційним номером облікової картки НОМЕР_1 , а також нарахований і перерахований до бюджету податок на доходи з фізичних осіб, відображено в звітному податковому розрахунку за 4 квартал 2017 року від 08.02.2018 року № . Податковим агентом звітність подано в електронному вигляді. Інша інформація про нараховані та виплачені доходи фізичній особі з реєстраційним номером облікової картки НОМЕР_1 за ознакою доходу «106» (орендна плата за договором оренди нерухомого майна) за запитуваний період відсутня.

22.04.2019 року Головне управління ДФС Луганській області надало відповідь ОСОБА_3 на запит, у якому зазначається, що ОСОБА_3 у 4 кварталі 2017 року за ознакою доходу «106» було виплачено 4942,99 грн доходу та утримано і перераховано до бюджету 889,74 грн податку на доходи фізичних осіб.

Щодо орендної плати за договір оренди земельної ділянки від 08.08.2017, зазначає, що відповідно до п. 4, 4.1 та 4.7 Договору оренди землі, за користування вказаною у договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій або натуральній формі та розмірі 3% від нормативно грошової оцінки 4942,99 грн у рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції розмір яких надають компетентні органи. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

Згідно наданого розрахунку (а.с.107-110) вважає, що СФГ «Мирослава» заборгувало ОСОБА_3 14255,85 грн.

Також, відповідно до договору оренди землі, пункту 12 Зміна умов Договору і припинення його дії, підпункту 12.3, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором.

Вважає, що СФГ «Мирослава» навмисно ухиляється від сплати за користування земельною ділянкою відповідно до договору про оренду землі від 08.08.2017, надає неправдиву інформацію до суду та стороні по справ у вигляді відзиву на позовну заяву та відповіді на адвокатський запит, та у зв`язку з чим виникає необхідність у зміні предмету позову, а саме в розірванні договору оренди земельної ділянки від 08.08.2017, що було укладено між позивачем та відповідачем по справі та стягнути кошти за орендну плату у вигляді 14 225,85 грн.

Просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :18:002:0024, площею 6,1399, що знаходиться на території земель Петрівської сільської ради Сватівського району Луганської області, між ОСОБА_3 та СФГ «Мирослава» від 08.08.2017 року та стягнути з СФГ «Мирослава» орендну плату за користування земельною ділянкою в сумі 14 225,85 грн, з яких: сума боргу складає 11946 грн, інфляційне збільшення боргу 2309 грн, 85 коп.

02 грудня 2019 року від представника відповідача Лісечка О.С. надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що заявою про зміну предмету позову позивачем ОСОБА_3 змінені позовні вимоги. На задоволенні первісно заявлених вимог про визнання договору недійсним позивач не наполягає, факт укладення ним спірного договору та наявності правовідносин за ним позивач визнає і не заперечує. Натепер позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки через систематичну несплату відповідачем орендної плати та просить суд стягнути з СФГ «Мирослава» несплачену орендну плату. Вважає, що вказані доводи позивача фактичним обставинам не відповідають та спростовуються тим, що згідно п. 4.1 договору оренди землі від 08.08.2017, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій або натуральній формі. На виконання сторонами договору оренди землі від 08.08.2017 СФГ «Мирослава» передало в якості натуральної оплати вартості оренди землі по договору, а ОСОБА_3 прийняв 09.09.2017 пшеницю 1000 кг, ячмінь 300 кг, що підтверджується накладною № 1 від 09.09.2017; 15.11.2017, кукурудзу 700 кг, олію 20 л, що підтверджується накладною № 07 від 15.11.2017; 03.08.2018, пшеницю 1500 кг, що підтверджується накладною № 020 від 03.08.2018 р. Таким чином, орендну плату сплачено в повному обсязі, заборгованість із орендної плати відсутня. А тому вважає позовні вимоги про розірвання договору є необґрунтованими, вимоги про стягнення грошових коштів в даному випадку є похідними і задоволенню також не підлягають, відтак, підстави для задоволення позову в цілому відсутні.

16 грудня 2019 року засобами електронного зв`язку від представника Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області В.Джафарової надійшло пояснення на позовну заяву,яке обґрунтовано тим, що за інформацією Відділу у Сватівському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області громадянину ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 065908, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 28.05.2001 року за № 47 на земельну ділянку з кадастровим номером :18:002:0024, загальною площею 6,1400 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка за даними державного земельного кадастру розташована за межами населених пунктів на території Петрівської сільської ради Сватівського району Луганської області. 18 липня 2008 року між ОСОБА_3 та СФГ «Світанок» було укладено договір про оренду зазначеної земельної ділянки, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 18.07.2008 року за № 240855/94 на 10 років. Щодо укладання договору оренди земельної ділянки між СФГ «Мирослава» та ОСОБА_3 від 08.08.2017, що був зареєстрований 04.09.2017 приватним нотаріусом Матвієвським Д.В. повідомляє, що після набрання чинності ЗУ «Про Державний земельний кадастр», постанови КМУ від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 року повноваження щодо державної реєстрації цих прав не розповсюджується на компетенцію органів Держгеокадастру України. Інформація щодо прав на земельні ділянки надходить до Національної кадастрової системи у порядку інформаційної взаємодії між кадастрами та інформаційними системами в розрізі кадастрових номерів, а загальний облік земель за користувачами та власниками не ведеться, тому інформація стосовно припинення або укладання договорів оренди на земельні ділянки після 01.01.2013 в Головному управлінні Держгеокадастру у Луганській області відсутня. Просить прийняти рішення за результатами оцінки доказів та наданих пояснень учасниками справи та справу розглянути без участі представника.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на позові наполягає з підстав, зазначених у ньому, дала пояснення, аналогічні поясненням, якими обґрунтовано позов. Крім того зазначила, що накладні надані відповідачем не можуть слугувати доказами оплати орендної плати, оскільки в накладних зазначено «орендна плата згідно договору оренди землі за № 22243171 від 08.09.2017 року», хоча договір укладено 08.08.2017 року. Також зазначила, що згідно відповіді Головного управління ДФС у Луганській області, в базі даних ІТС «Податковий блок» СФГ «Мирослава» інформацію про доходи, які нараховувалися та виплачувалися орендодавцю- фізичній особі, а також нараховані і перераховані до бюджету податок на доходи з фізичних осіб. Відображено лише в звітному податковому розрахунку за 4 квартал 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача Лісечко О ОСОБА_5 С. заперечує проти позову, надав пояснення, аналогічні поясненням, викладеним у відзиві на позов. Також зазначив, що в накладних, наданих суду для підтвердження оплати орендної плати, зазначено дату та номер запису про речове право № 22243171 та дату коли відомомості про державну реєстрацію було внесено до реєстру - 08.09.2017.

Представник третьої особи у поясненні на позов, просив суд справу розглянути без участі представника (а.с.201-202).

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 як орендодавцем та СФГ «Мирослава» як орендарем був укладений договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано 04 вересня 2017 року приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Матвієвським Д.В. , номер запису про речове право - 22243171, відомомості про державну реєстрацію було внесено до реєстру - 08.09.2017 (а.с.11-17).

Згідно з пунктами 1.1, 2.1 договору оренди землі орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, з кадастровим номером :18:002:0024, яка знаходиться на території Петрівської сільської ради загальною площею 6,1399 га (а.с.11-14).

Договір набуває чинності з дня його підписання та державної реєстрації та укладено на 11 років (пункт 3 договору оренди землі).

За змістом пунктів 4.1-4.3 договору оренди землі за користування вказаною земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій або натуральні формі та розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки, що становить 4942,99 грн у рік. Орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії договору не пізніше як у термін від 01 листопада до 30 грудня кожного року.

Згідно з пунктом 12.4 договору оренди землі дострокове розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Підставою для дострокового розірвання Договору оренди землі є рішення суду.

Пунктом 13 договору оренди землі передбачено відповідальність орендаря за несвоєчасну виплату орендної плати.

Також судом встановлено, що заперечуючи несплату орендної плати представник відповідача надав суду копії:

-накладної № 01 від 09 вересня 2017 року про отримання ОСОБА_3 в рахунок орендної плати за 2017 рік: пшениці 1000 кг та ячменя 300 кг;

-накладної № 07 від 15 листопада 2017 року про отримання ОСОБА_3 в рахунок орендної плати кукурудзи 700 кг, олії 20 літрів;

-накладної № 020 від 03 серпня 2018 року про отримання ОСОБА_3 в рахунок орендної плати за 2018 рік: пшениці 1500 кг (а.с.32-33).

Позивачем та його представником достовірність підписів на накладних № 01 від 09 вересня 2017 року, № 07 від 15 листопада 2017 року та № 020 від 03 серпня 2018 року не оспорювалися.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача серед іншого посилався на те, що відповідачем не виплачено орендну плату за 2017-2018 роки.

Однак, представником відповідача були надані суду копії накладних: № 01 від 09 вересня 2017 року; № 07 від 15 листопада 2017 року; № 020 від 03 серпня 2018 року про отримання ОСОБА_3 орендної плати в натурі за 2017 та 2018 роки.

Зазначений доказ має вирішальне значення для правильного вирішення спору та ухвалення справедливого рішення по суті спору.

Позивач у цій справі не довів істотного порушення орендарем умов договору, позбавлення його права на те, на що він розраховував при укладенні договору оренди (стаття 651 ЦК України).

Не зазначення в накладних дати укладення договору, натомість зазначення дати та номеру запису державної реєстрації не може слугувати доказом несплати орендної плати.

Зазначення в накладних дати та номеру запису про речове право замість відомостей про

Отже, позивачем та його представником всупереч вимогам ст.ст. 12,81 ЦПК України,не доведено обставин, які б підтверджували неналежне виконання своїх договірних зобов`язань по виплаті орендної плати чи порушення в цій частині вимог чинного законодавства. У зв`язку з цим, відсутні підстави для задоволення позову позивача.

Тому, враховуючи вказані норми права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність, оскільки позивачем не доведено факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати, що давало б підстави для розірвання такого договору.

Відповідно до ст. 141ЦПК України, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати необхідно віднести на його рахунок.

Керуючись Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 526, 629, 651, 610 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «Мирослава», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Луганській області про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сватівський районний суд Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Селянське (фермерське) господарство «Мирослава», , 92654, Луганська область, Сватівський район, с. Містки, вул.. Андріївська (Ворошилова), буд. 18.

Повний текст рішення складено 04 березня 2020 р.

Суддя: С.М.Скрипник