Номер провадження: 22-ц/813/5424/20
Номер справи місцевого суду: 495/5127/18
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.03.2020 року м. Одеса

Суддя судової палати з цивільних справ Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року про зупинення провадження у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків та заподіяної моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

05 червня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків та заподіяної моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

26 грудня 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року провадження по справі зупинено до вирішення питання про відвід судді, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Прийомової О.Ю. передано до канцелярії суду для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Прийомової О.Ю.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 15 травня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року про зупинення провадження у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк н для усунення недоліків апеляційної скарги.

24.02.2020 року скаржником засобами поштового зв`язку на усунення недоліків було направлено до апеляційного суду нову редакцію апеляційної скарги.

Ухвала про відмову у задоволенні відводу може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення тільки в частині зупинення провадження.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року ОСОБА_1 оскаржує не в частині зупинення провадження, а по суті.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно пункту «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Ч. 2 ст. 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Так, положеннями ч. 2 ст. 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Отже, окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в ст. 353 ЦПК України.

З огляду на те, що ухвала суду першої інстанції про відвід судді не міститься у вказаному переліку, вона не підлягає апеляційному оскарженню.

Ч. 1 ст. 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Тобто, відповідно до ч. 1 ст. 353 ЦПК України, разом із рішенням у зазначеній справі могли бути подані лише зауваження на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.292, 293, 297, 352, 353, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року про зупинення провадження у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків та заподіяної моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддею, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського

апеляційного суду П.М. Черевко