Справа №325/311/20
провадження №2-з/325/1/2020
Ухвала
про забезпечення позову
05.03.2020 року смт.Приазовське
Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Апалькова О.М., розглянувши заяву Приазовської селищної ради Запорізької області про забезпечення позову до подачі позовної заяви,
Встановив:
30.01.2013 року винесено рішення господарського суду Запорізької області у справі №5009/4518/12 за позовом прокурора Приазовського району, пред`явленого в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області до Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , фермерське господарство «Утреняя заря» та відділ Держкомзему у Приазовському районі Запорізької області про визнання недійсним розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації №1081 від 29.12.2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства». Цим рішенням, яке набрало законної сили, визнано недійсним, з моменту винесення розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації №1081 від 29.12.2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 25 га, у т.ч. ріллі - 25 га, які перебувають у користуванні згідно державного акту на право довічного успадкованого володіння №14, виданого громадянину ОСОБА_1 на території Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області у спільну сумісну власність ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства; надання у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 25 га, у т.ч. ріллі - 25 га для ведення фермерського господарства у межах, згідно плану: покладення на ОСОБА_2 виконання обов`язків землевласників відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № 8-262/15-18-СГ від 26.02.2018 року було передано Приазовській селищній об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність за актом приймання передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності на території Приазовської селищної об`єднаної територіальної громади Приазовського району Запорізької області за межами населеного пункту.
На сьогодні цей наказ є чинним і ніким не оспорювався.
Крім цього, Приазовській селищній раді стало відомо що, ОСОБА_1 намагається здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Невжиття заходів щодо забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, з метою забезпечення позову вважає необхідним заборонити вчиняти реєстраційні дії стосовно спірної земельної ділянки.
У рамках цього і була подана заява про забезпечення позову.
Суддя, вивчивши заяву про забезпечення позову приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.
Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України.
Однак, із матеріалів справи не вбачається реальна необхідність вжиття заходів забезпечення позову.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.
Заявником не надано доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, оскільки лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Тому, доводи заявника не заслуговують на увагу як безпідставні і необґрунтовані. Також заявником в заяві про забезпечення позову взагалі не вказується, яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі його ухвалення на користь заявника.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви Приазовської селищної ради Запорізької області про забезпечення позову до подачі позовної заяви слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,
В задоволенні заяви Приазовської селищної ради Запорізької області про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відмовити.
Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 05.03.2020 року.

Суддя О.М. Апалькова