КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5258/19
Провадження № 2/552/58/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2020 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Силка І.О.

За участі адвокатів - Ребрик Я.С., Дяченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

20 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що він з 07 лютого 1990 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 03.10.2016 року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу ними було придбано та побудовано майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу, а саме: відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів за №506 від 15 жовтня 1991 року «Про виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва» ОСОБА_3 вирішено виділити земельну ділянку площею 999 кв.м. для індивідуального житлового будівництва. Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради за №314 від 29.06.2005 року «Про продовження терміну дії рішень виконкому про виділення земельних ділянок для житлового будівництва» продовжено термін будівництва житлового будинку гр. ОСОБА_1 на земельній ділянці, що надана рішенням виконкому від 15.10.1991 року №506 площею 999 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на два роки з моменту прийняття даного рішення. Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради за №406 від 24.07.2007 року «Про дозвіл на проведення робіт в домоволодіннях та окремих квартирах багатоповерхових будинків» дозволено ОСОБА_1 продовжити термін будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради (31 сесії 5 скликання) від 02 квітня 2009 року «Про розгляд заяв громадян про продовження термінів дії рішень виконкому» продовжено термін дії рішення виконкому від 15.11.91 року №506 про виділення гр. ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 999 кв.м. по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради (39 сесії 5 скликання) «Про розгляд заяв про передачу у власність земельних ділянок» вирішено: передати у власність гр. ОСОБА_2 , що мешкає по АДРЕСА_1 із земель житлової та громадянської забудови, земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 999 кв.м., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Починаючи з 1991 року він з колишньою дружиною будували житловий будинок на земельній ділянці зазначеній у вищезазначених рішеннях. Будівництво вели самостійно за власні кошти особистими зусиллями. Він особисто викладав стіни та робив оздоблювальні роботи. Земельна ділянка оформлена на дружину, але фактично виділялась для будівництва житлового будинку спільно родині. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку - ОСОБА_2 є власником земельної ділянки 0,0999 га, розташованій у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079. На даний час в житловому будинку він постійно проживає зі своєю другою дружиною ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Вищевказану квартиру він придбав дітям, купівля-продаж була оформлена на дітей за рахунок отриманої ним спадщини. Відповідно до договору дарування частки квартири від 19 березня 2019 року ОСОБА_6 (його дочка) подарувала йому, ОСОБА_1 , 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вищезазначена квартира в цілому має загальну площу 59,00 кв.м, житлову площу 41,8 кв.м. Вищезазначену 1/3 частку квартири він готовий виплати в якості компенсації за 1/3 частину спільно нажитого майна - відповідачці. Після розлучення із відповідачкою вони проживають окремо, фактично прийнявши умови сталого розподілу майна. Тому вважає, що справедливим поділом спільно нажитого майна буде виділення йому житлового будинку та земельної ділянки виділеної для будівництва цього будинку, в якому він залишився проживати, а відповідачці виділення відповідної компенсації за частку у спільно нажитому майні, а саме: 1/3 частки квартири, в якій фактично проживає відповідачка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Просив суд визнати об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : земельну ділянку 0,0999 га, розташовану у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079 та будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 106,3 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., з господарськими будівлями: житловий будинок А-1; навіси сЗ, а4; гараж а5; погріб -Б; літній душ-В; вбиральня -Г; колодязь-№1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Поділити спільно нажите майно з урахуванням сталого використання вище визначеного майна, а саме: виділити та визнати право власності за ОСОБА_1 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 , загальною площею 106,3 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м. Згідно із експлікації приміщень будинку садибного типу А-1 складається із: веранди II - площею 7,1 кв.м.; веранди 1-1 площею - 10,2 кв.м.; коридору 1-2- площею 8,1 кв.м.; кабінету 1-3 площею 8,1 кв.м.; комори 1-4 площею 2,0 кв.м.; коридору 1-5 площею 7,4 кв.м.; кімнати 1-6 площею 14,6 кв.м.; коридору 1-7 площею 8,5 кв.м.; вітальні 1-8 площею 22,6 кв.м.; кухні 1-9 площею 12.8 кв.м.; санвузлу 1-10 площею 4,9 кв.м. господарські будівлі: житловий будинок А-1; навіси сЗ, а4; гараж а5; погріб -Б; літній душ-В; вбиральня -Г; колодязь-№1. Припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку 0,0999 га, розташовану у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079. Виділити та визнати право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0999 га, розташовану у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079. Припинити ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 1/3 частини квартири, загальною площею 59,00 кв.м, житлової площі 41,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Виділити та визнати право спільної часткової власності за ОСОБА_2 на 1/3 частини квартири, загальною площею 59,00 кв.м, житловою площею 41,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

20.09.2019 року ухвалою Київського районного суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

04.12.2019 року позивач уточнив свої позовні вимоги, відповідно до яких просив суд виділити та визнати право власності за ним на будинок садибною типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 , загальною площею 106,3 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м. Згідно із експлікації приміщень будинку садибного типу А-1 складається із: веранди II - площею 7,1 кв.м; веранди 1-1 площею - 10,2 кв.м; коридору 1-2- площею 8,1 кв.м; кабінету 1-3 площею 8,1 кв.м; комори 1-4 площею 2,0 кв.м.; коридору 1-5 площею 7,4 кв.м; кімнати 1-6 площею 14,6 кв.м; коридору 1-7 площею 8,5 кв.м; вітальні 1-8 площею 22,6 кв.м; кухні 1-9 площею 12.8 кв.м; санвузлу 1-10 площею 4,9 кв.м господарські будівлі: житловий будинок А-1; навіси сЗ, а4; гараж а5; погріб -Б; літній душ-В; вбиральня -Г; колодязь-№1. Припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку 0,0999 га, розташовану у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079. Виділити та визнати право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0999 га, розташовану у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079. Виділити та визнати право спільної часткової власності за ОСОБА_2 на 1/3 частини квартири, загальною площею 59,00 кв.м, житловою площею 41,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Позовні вимоги щодо визнання об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : земельної ділянки площею 0,0999 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079 та будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 106,3 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м, з господарськими будівлями: житловий будинок А-1; навіси сЗ, а4; гараж а5; погріб -Б; літній душ-В: вбиральня -Г; колодязь-№1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - залишити в силі. Поділити вищезазначене майно в рівних частках: виділити 1/2 частку ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0999 га, розташованої у АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079 та будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 106,3 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м, з господарськими будівлями: житловий будинок А-1; навіси сЗ, а4; гараж а5; погріб -Б; літній душ-В; вбиральня -Г; колодязь-№1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Виділити 1/2 частку ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0999 га, розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079 та будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 106,3 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м, з господарськими будівлями: житловий будинок А-1; навіси сЗ, а4; гараж а5; погріб -Б; літній душ-В: вбиральня -Г; колодязь-№1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

17.01.2020 року позивач уточнив свої позовні вимоги, відповідно до яких просив суд визнати об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : земельну ділянку площею 0,0999 га, розташовану у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079 та будівельні матеріали і конструктивні елементи використані при будівництві недобудованого будинку із проведеними ремонтними роботами та поліпшенням, розташованого у АДРЕСА_1 , згідно із експлікації приміщень будинку садибного типу А-1 складається із: веранди II- площею 7,1 кв.м; веранди 1-1 площею - 10,2 кв.м; коридору 1-2- площею 8,1 кв.м; кабінету 1-3 площею кв.м; комори 1-4 площею 2,0 кв.м; коридору 1-5 площею 7,4 кв.м; кімнати 1-6 площею 14,6 кв.м; коридору 1-7 площею 8,5 кв.м; вітальні 1-8 площею 22,6 кв.м; кухні 1-9 площею 12.8 кв.м; санвузлу 1-10 площею 4,9 кв.м, загальною площею 106,3 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м, з господарськими будівлями: житловий будинок А-1; навіси сЗ, а4; гараж а5; погріб -Б; літній душ-В; вбиральня -Г; колодязь-№1. Визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину будівельних матеріалів і конструктивних елементів використаних при будівництві недобудованого будинку із проведеними ремонтними роботами та поліпшенням, розташованому у АДРЕСА_1 , згідно із експлікації приміщень будинку садибного типу А-1 складається із: веранди II - площею 7,1 кв.м; веранди 1-1 площею - 10,2 кв.м; коридору 1-2- площею 8,1 кв.м; кабінету 1-3 площею 8,1 кв.м; комори 1-4 площею 2,0 кв.м; коридору 1-5 площею 7,4 кв.м; кімнати 1-6 площею 14,6 кв.м; коридору 1-7 площею 8,5 кв.м; вітальні 1-8 площею 22,6 кв.м; кухні 1-9 площею 12.8 кв.м; санвузлу 1-10 площею 4,9 кв.м, загальною площею 106,3 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м, з господарськими будівлями: житловий будинок А-1; навіси сЗ, а4; гараж а5; погріб -Б; літній душ-В; вбиральня -Г; колодязь-№1. Визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0999 га, розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079. Визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину будівельних матеріалів і конструктивних елементів використаних при будівництві недобудованого будинку із проведеними ремонтними роботами та поліпшенням, розташованому у АДРЕСА_1 , згідно із експлікації приміщень будинку садибного типу А-1 складається із: веранди II - площею 7,1 кв.м; веранди 1-1 площею - 10,2 кв.м; коридору 1-2 - площею 8,1 кв.м; кабінету 1-3 площею кв.м; комори 1-4 площею 2,0 кв.м; коридору 1-5 площею 7,4 кв.м; кімнати 1-6 площею 14,6 кв.м; коридору 1-7 площею 8,5 кв.м; вітальні 1-8 площею 22,6 кв.м; кухні 1-9 площею 12.8 кв.м; санвузлу 1-10 площею 4,9 кв.м, загальною площею 106,3 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м, з господарськими будівлями: житловий будинок А-1; навіси с3, а4; гараж а5; погріб -Б; літній душ-В; вбиральня -Г; колодязь-№1. Визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_2 на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0999 га, розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0079.

07.02.2020 року закінчено підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду на 20.02.2020 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ребрик Я.С. уточнені позовні вимоги від 17.01.2020 року підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Дяченко М.В. уточнені позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Ребрик Я.С., представника відповідача адвоката Дяченко М.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що 07.02.1990 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Полтавському міському Палаці шлюбів зареєстрували шлюб.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 03.10.2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.12).

Рішенням виконавчого комітету Київської районної Ради народних депутатів трудящих від 15.10.1991 року №506 «Про виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва» (а.с.13) виділено для індивідуального житлового будівництва ОСОБА_3 земельну ділянку площею 999 кв.м по АДРЕСА_1 за рахунок міських земель.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради від 29.06.2005 року №314 «Про продовження терміну дії рішень виконкому про виділення земельних ділянок для житлового будівництва» (а.с.14) продовжено термін будівництва житлового будинку ОСОБА_1 на земельній ділянці, що надана рішенням виконкому від 15.10.1991 року №506, площею 999 кв.м по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на два роки з моменту прийняття даного рішення.

Згідно рішення виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 24.07.2007 року №406 «Про дозвіл на проведення робіт в домоволодіннях та окремих квартирах багатоповерхових будинків» (а.с.15) дозволено ОСОБА_1 продовжити термін будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради (31 сесії 5 скликання) від 02 квітня 2009 року «Про розгляд заяв громадян про продовження термінів дії рішень виконкому» (а.с.16) продовжено термін дії рішення виконкому від 15.11.91 року №506 про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 999 кв.м. по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. Термін дії рішення один рік.

Згідно рішення Київської районної в місті Полтаві ради від 10.12.2009 року «Про розгляд заяв громадян про надання та передачу у власність земельних ділянок» (а.с.17) передано у власність ОСОБА_2 , що мешкає по АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови, земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 999 кв.м, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0999 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

В судовому засіданні встановлено і дану обставину сторони не заперечували, що починаючи з 1991 року вони будували житловий будинок на земельній ділянці зазначеній у вищезазначених рішеннях. Будівництво вели самостійно за власні кошти, власними силами.

Також судом встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що спірний житловий будинок не введено в експлуатацію, проте він придатний для проживання, у ньому проведені комунікації, укладено договори з обслуговуючими організаціями та з 27.10.1995 року сторони проживали в ньому. Після розірвання шлюбу відповідачка ОСОБА_2 в спірному будинку не проживає, ремонтні роботи не здійснює.

Разом з тим суд приходить до висновку, що в задоволенні уточненої позовної заяви ОСОБА_1 від 17.01.2020 року необхідно відмовити з наступних підстав.

Пунктом 5 частиною 1 статті 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0999 га за адресою: АДРЕСА_1 , і відповідно до п.5 ч.1 статті 57 СК України дана земельна ділянка є особистою приватною власністю відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Дяченко М.В. не заперечувала, що побудований будинок АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також не заперечувала, що даний будинок сторонам належить на праві власності по Ѕ частки кожному.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

Також сторони в судовому засіданні не заперечували, що спірний будинок не введений в експлуатацію і не здійснена державна реєстрація речових прав на нерухоме майно.

Статтею 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №553) передбачено, що Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).

Частиною 4 статті 344 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 , загальна площа будинку становить 106,3 кв.м., житлова площа спірного будинку складає 37,2 кв.м. Ступень готовності житлового будинку згідно довідки БТІ становить 92%.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

18 березня 2019 року Верховний Суд в рамках справи № 299/1757/16-ц, провадження № 61-4809св18 підтвердив раніше сформовану позицію стосовно поділу майна подружжя, а саме поділу об`єкта незавершеного будівництва.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16 та підтверджені в постановах Верховного суду, зокрема, від 20 лютого 2019 року по справі № 556/290/17-ц, провадження № 61-1199св17, від 27 лютого 2019 року по справі № 567/147/16-ц, провадження № 61-8500св18.

Разом з тим суд позбавлений можливості задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , оскільки, як встановлено судом, спірна земельна ділянка на праві особистої приватної власності належить ОСОБА_2 , і за таких обставин не підлягає поділу між колишнім подружжям.

Крім того, позивач не надавав суду доказів яким чином можливо визнати право власності за колишнім подружжям по 1/2 частині будівельних матеріалів і конструктивних елементів використаних при будівництві недобудованого будинку із проведеними ремонтними роботами та поліпшенням, розташованому у АДРЕСА_1 без визначення конкретних будівельних матеріалів і конструктивних елементів.

Позивач ОСОБА_1 від проведення судово-будівельної експертизи відмовився. Не погодився позивач проводити й судово-оціночну експертизу використаних будівельних матеріалів і конструктивних елементів при будівництві недобудованого будинку із проведеними ремонтними роботами та поліпшенням, розташованому у АДРЕСА_1 .

Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 76 ЦПК України визначено, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1 статті 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення уточнених позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3-13, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2020 року.

Головуючий Т.В. Турченко