_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4510/20
Провадження № 2-о/947/110/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

при секретарі - Грабовій Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30-Б) про встановлення факту смерті особи, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер в с. Безіменне Новоазовського району ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 років.При цьому заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Безіменне Новоазовського району, яке тимчасово знаходиться на окупованій території України, помер його батько - ОСОБА_2 , про що свідчить «Лікарське свідоцтво про смерть» від 06 лютого 2020 року за №8та «Свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 НОМЕР_2 , видане 10 лютого 2020 року «відділом ЗАГС Новоазовського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Однак зазначені свідоцтва не приймаються на території України як документи, що мають юридичну силу та не є підставою вважати людину померлою. З метою реєстрації факту смерті чоловіка в органах ДРАЦС та отримання відповідного Свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України, заявник вимушений звернутись до суду з даною завою.

У судове засідання заявник не з`явився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа: представник Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вирішення справи залишають на розсуд суду.

Як встановлено у судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження заявника (актовий запис про народження №54, зроблений Безіменською сільською Радою від 25 грудня 1965р.).

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Безіменне Новоазовського району, Донецької області, батькозаявника - ОСОБА_2 помер, про що свідчать «Лікарське свідоцтво про смерть» від 06 лютого 2020 року за №8 та «Свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 НОМЕР_2 , видане 10 лютого 2020 року «відділом ЗАГС Новоазовського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», копії яких додані до матеріалів справи.

Так, згідно «Лікарського свідоцтва про смерть» від 06 лютого 2020 року за №8 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 84 років, причина смерті «хронічна легенева недостатність».

Після смерті батька ОСОБА_1 звернувся до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для державної реєстрації смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Листом від 27 лютого 2020 р. Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки надане свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»: «Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року було визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Також, відповідно до Додатку 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», с. Безіменне Новоазовського районуналежить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Отже, «Лікарське свідоцтво про смерть» від 06 лютого 2020 року за №8 та «Свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 НОМЕР_2 , видане 10 лютого 2020 року «відділом ЗАГС Новоазовського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» вважаються недійсними, оскільки с. Безіменне Новоазовськогорайону, Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Виходячи з наявних у справі доказів вбачається, що реєстрація смерті чоловіка заявниці у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть чоловіка заявниці, на підставі вищезазначених свідоцтв, у неї немає, оскільки вони не відповідають визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті, тому відновлення порушених прав заявника не можливо в іншій спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Таким чином, у зв`язку з тимчасовою окупацією території, необхідно встановити факт смерті фізичної особи, а саме, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Безіменне Новоазовського району, Донецької області, Україна.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для реєстрації факту смерті батька в органах ДРАЦС та отримання відповідного Свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

При таких обставинах та враховуючи положення ст.317 ЦПК України, суд вважає вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 10,12,13,18,211,293,294,315,317,430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ново-Іванівка, Н-Іванівського району, Кіровоградської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 84 років, в с. Безіменне Новоазовськогорайону, Донецької області, Україна (тимчасово окупована територія), причина смерті - «хронічна легенева недостатність».

Рішення суду є підставою для реєстрації смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.