Справа № 152/276/20
Провадження № 2/152/173/20
У Х В А Л А

06 березня 2020 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровський І.В., розглянувши заяву про самовідвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів з заявою про забезпечення позову,

у с т а н о в и в:

04 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, з заявою про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 березня 2020 року, справа передана в провадження судді Соколовської Т.О (а.с. 67, 68).

Ухвалою судді Соколовської Т.О. від 05 березня 2020 року у зв`язку з задоволенням її заяви про самовідвід, на підставі розпорядження керівника апарату суду Бородавки С.В. від 05 березня 2020 року № 04, справу передано до канцелярії суду для визначення складу суду (а.с. 69-71).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2020 року, зазначена справа передана у провадження судді Войнаровського І.В. (а.с. 73, 74).

06 березня 2020 року, до відкриття провадження у справі, суддею Войнаровським І.В. подано заяву про самовідвід, оскільки суддею встановлено, що у провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області неодноразово перебували цивільні справи, де сторонами були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у яких було задоволено заяви представника позивача про відвід судді Войнаровського І.В. з підстав недовіри, необ`єктивності та упередженості при розгляді справ (справи № 152/34/17, №152/1397/17), що є підставою для відводу (самовідводу) судді, передбаченою п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (а.с. 75).

Вважаю, що заява про самовідвід судді підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини що виникають сумнів в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ст. 9 Конституції України, суддя не може брати участь у розгляді справи у випадку наявності обставин, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і об`єктивності.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

При розгляді заяви про самовідвід судді встановлено, що Шаргородським районним судом Вінницької області у складі головуючого судді Войнаровського І.В. розглядалися, зокрема цивільні справи: за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про виселення (№ 152/34/17) та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору удаваним (№ 152/1698/17),у яких було задоволено заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 про відвід судді Войнаровського І.В. з підстав недовіри, необ`єктивності та упередженості при розгляді справ. В обґрунтування заявлених відводів, представником позивача було вказано, що позивач ОСОБА_1 не довіряє судді Войнаровському І.В. а також іншим суддям Шаргородського районного суду Вінницької області, що підтверджується копіями ухвал Шаргородського районного суду від 20 жовтня 2017 року та від 08 листопада 2017 року у вище зазначених справах від (а.с. 76, 77).

Оскільки вказані обставини є підставою для самовідводу судді, передбаченою п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України та можуть викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Войнаровського І.В. при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів з заявою про забезпечення позову, вважаю, що заява судді Войнаровського І.В. про самовідвід є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2 ст. 40 ЦПК України).

Враховуючи викладене, доходжу висновку про задоволення заяви про самовідвід судді Войнаровського І.В. у цій справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 36, 39-40, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву про самовідвід судді Войнаровського І.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів з заявою про забезпечення позову задовольнити.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів з заявою про забезпечення позову вканцелярію Шаргородського районного суду Вінницької області для проведення повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Войнаровський