Номер провадження: 22-ц/813/1981/20
Номер справи місцевого суду: 520/5321/19
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А. К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/5321/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

- відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», поданою представником - Криловою Оленою Леонідівною, на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Вергопуло А.К. 22 серпня 2019 року, повний текст рішення складено 22 серпня 2019 року,

встановив:

У травні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК (далі Банк) звернулося до Київського районного суду м. Одеси із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.09.2016 року станом на 19.02.2019 року в загальному розмірі 26 687,36 грн..

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 26.09.2016 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у Заяві.

При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Договору відповідачка дала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Згідно п.2.1.1.5.7 Договору власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Овердрафт - короткостроковий кредит, який надається Барком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування (п. 1.1.1. 63 Договору).

Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для Банку передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в Умови та правила надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку.

На підставі п. 2.1.1.5.5 Договору відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 2.1.1.5.6 Договору передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за Договором Позичальник зобов`язаний на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями.

Згідно п. 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https//privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашені суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https//privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Банк свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У порушення умов кредитного договору відповідачка зобов`язання в повному обсязі не виконувала, у зв`язку з чим станом на 19.02.2019 р. виникла заборгованість у загальному розмірі 26 687,36 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 12 685,93 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 5 020,19 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; - заборгованість з нарахованої пені за прострочене зобов`язання 6 501,47 грн.; - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 732,75 грн.; - штраф (фіксована складова) 500,00 грн.; - штраф (процента складова) 1 247,02 грн..

Відповідно до п. 1.1.7.11 Договору він діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання договору, він автоматично пролонгується на той же строк.

Пунктом 1.1.7.43 Договору сторони передбачили, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених Договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія Договору закінчується після повного погашення заборгованості.

Відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів Банку (а. с. 3 5 зворотна сторона).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2019 року справу передано на розгляд за встановленою підсудністю до Котовського міськрайонного суду Одеської області (а. с. 39 39 зворотна сторона).

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2019 року справу прийнято до провадження суду. Відкрито провадження у справі. Визначено, що розгляд справи буде проводитися у порядку спрощеного провадження (а. с. 47 47 зворотна сторона).

Банк як у позові (а. с. 5), так і в окремій заяві (а. с. 8) зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності його представника.

Відповідачка ОСОБА_1 у встановлений судом в ухвалі строк відзив на позов не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідачки не надходило.

Судові повістки-повідомлення, направлені судом першої інстанції ОСОБА_1 , повернулись із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає» (а. с. 52) і «За закінченням терміну зберігання» (а. с. 57 58, 77). Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідачки суд першо їінстанції не володів. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, повідомлення відповідача було здійснено судом першо їінстанції на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області.

За вказаних обставин, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд першої інстанції вирішив справу за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 серпня 2019 року вищезазначений позов Банку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 26.09.2016 року врозмірі 12 685,6 грн. та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн..

У задоволенні іншої частини позовних вимог Банку відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 26.09.2016 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої погодилась з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також, згідно з указаною заявою відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які їй були надані для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідно до укладеного договору від 26.09.2016 року №б/н відповідачка отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка не виконує належним чином свої зобов`язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту. Згідно з наданим Банком розрахунком, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 19.02.2019 року становить 26 687,36 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 12 685,93 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 5 020,19 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; - заборгованість з нарахованої пені за прострочене зобов`язання 6 501,47 грн.; - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 732,75 грн.; - штраф (фіксована складова) 500,00 грн.; - штраф (процента складова) 1 247,02 грн..

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17-ц зробила висновок про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12 685,93 грн., та відсутність підстав для стягнення з відповідачки: заборгованості за простроченим тілом кредиту 5 020,19 грн.; - заборгованості з нарахованої пені за прострочене зобов`язання 6 501,47 грн.; - заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 732,75 грн.; - штрафу (фіксована складова) 500,00 грн.; - штрафу (процента складова) 1 247,02 грн..

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України на відповідачку слід покласти понесені Банком судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1 921,00 грн. (а. с. 79 80 зворотна сторона).

Банк в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції тільки в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту. Просить рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в оскарженій частині заочне рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права,

Апелянт вказує на помилковість висновку суду про відсутність підстав для стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту. Кредитний договір укладався шляхом укладення договору приєднання. Банк виконав зобов`язання за договором. Прострочений кредит це кошти, які були надані позичальнику та неповернуті Банку у передбачені договором строки.

ОСОБА_1 згідно наявного у справі повідомлення про вручення поштового відправлення отримала копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги. Право надання відзиву проігнорувала. Відзив від ОСОБА_1 на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України дана справа відноситься до категорії малозначних.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без виклику її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованою пенею, штрафам сторонами не оскаржується, а тому законність та обґрунтованість рішення в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції щодо необхідності відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту. Вважає, що на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів суд вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищевказаного висновку про необхідність відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального(ст. ст. 11, 15, 16, 192, 509, 524, 525, 526, 530, 533, 610, 611, 627, 1054 ЦК України)та процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданих сторонами та досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

26.09.2016 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а. с. 11). Жодних умов щодо нарахування відсотків, пені та штрафу вказана Анкета-заява не містить.

Згідно вказаної анкети-заяви, наданого Банком розрахунку заборгованості (а. с. 9 10 зворотна сторона) ОСОБА_1 отримала від Банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, ліміт якого змінювався. ОСОБА_1 користувалася кредитом, частково його погашала. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідачка порушилаумови кредитного договору.

У наданому Банком розрахунку вказано, що заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 19.02.2019 року становить у загальному розмірі - 26 687,36 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 12 685,93 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 5 020,19 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; - заборгованість з нарахованої пені за прострочене зобов`язання 6 501,47 грн.; - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 732,75 грн.; - штраф (фіксована складова) 500,00 грн.; - штраф (процента складова) 1 247,02 грн. (а. с. 9 10 зворотна сторона).

Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Згідно із ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).

За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Оскільки беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вищевказані зобов`язання за кредитним договором з повернення кредиту не виконала, правильним є висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідачки на користь Банку заборгованості за тілом кредиту.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно відмовив у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Згідно вимог, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг, які додані Банком до позову і на які посилається Банк, кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) розмір коштів, що надаються Банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності (п. 1.1.1.54.).

Мінімальний обов`язковий платіж розмір боргових зобов`язань клієнта, які щомісячно має оплачувати клієнт протягом терміну дії картки. Цей платіж розраховується як сума овердрафта і суми щомісячного платежу, що складається з нарахованих до сплати відсотків і частини заборгованості за кредитом. Залежно від виду платіжної картки розмір і порядок розрахунків щомісячного платежу зазначений у заяві та «Пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування» і виражений у процентному співвідношенні до здійсненних операцій з використання платіжних карток (п. 1.1.1.60.).

Овердрафт короткостроковий кредит, який Банк надає клієнту у разі, якщо сума операцій за платіжною карткою перевищує суму залишку коштів на його рахунку, в розмірі ліміту кредиту кредитування (п. 1.1.1.63).

Прострочений кредит кредитні кошти, які були надані клієнту і не були повернуті Банку в термін, передбачений Договором (п. 1.1.1.88).

Форма надання кредиту: «Фінансовий» кредитний ліміт може бути використаний для отримання готівкових коштів з Картрахунку і безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги (п. 2.1.1.12.1.1).

За користування кредитом Пільгового періоду клієнт сплачує Банку проценти в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок Кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт оплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування відсотків. Сплату відсотків за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

В разі, якщо дату нарахування відсотків згідно цих Умов, клієнт використав всю суму Кредиту, Сторони узгодили про збільшення розміру Кредиту на розмір боргових зобов`язань за Кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно ст. 212 ЦК України, в разі якщо будь-яка прострочена заборгованість за Кредитом є більшою ніж 90 днів починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою (п. 2.1.1.12.2.).

Погашення кредиту поповнення Картрахунку Клієнтом в розмірі Мінімального обов`язкового платежу шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі доручення Клієнта (2.1.1.12.3.).

Термін внесення Мінімального обов`язкового платежу по Кредиту (далі «Платіж»), а також овердрафту до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі, розрахованому згідно Тарифу від суми поточних боргових зобов`язань. Платіж включає відсотки за користування Кредитом, передбачені Тарифом, частину заборгованості по тілу кредиту, штраф, згідно цих Умов (2.1.1.12.4.).

Позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, з комісії, пені та штрафу на умовах, передбачених Договором (п. 2.1.1.5.5. Договору).

Загальною заборгованістю за кредитним договором (борговим зобов`язанням) є - тіло кредиту, проценти за користування кредитом, комісія, пеня та штрафи (п. 2.1.1.12.1. Договору).

У разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування (п. 2.1.1.1.12.2. Договору).

У разі виникнення простроченого кредиту Договору клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування, та сплачує пеню та штраф (п. п. 2.1.1.12.2.1., 2.1.1.12.6.1. Договору).

Обов`язком позичальника за кредитним договором є - повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Як вказувалося вище обов`язком позичальника за кредитним договором є - повернути кредит та сплатити проценти.

Характерними рисами укладеного ОСОБА_1 з Банком кредитного договору є те, що ним не передбачено сплату щомісячних ануїтетних платежів, розмір якого встановлений у договорі, і у випадку наявності якого можна встановити наявність та розмір простроченої та строкової заборгованості з повернення тіла кредиту.

Відповідно до вищевказаних вимог цивільно-процесуального законодавства підстави і предмет позову визначає позивач. Суд визначає правову природу відносин між сторонами спору (надає правову кваліфікацію відносинам сторін), визначає норму матеріального права, яка регулює правовідносини сторін.

Банк обґрунтовуючи вимоги про стягнення заборгованості з простроченого тіла кредиту, посилається на вищевказані положення, які містяться у доданих до позову Умовах та правилах надання банківських послуг. Разом з тим, враховуючи вищевказані висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17-ц, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги положення доданих до позову Умов та правил надання банківських послуг, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав (умов договору) для стягнення заборгованості з простроченого тіла кредиту.

Крім того, Банк у позовіне вказує, яким чином виникла заборгованість за простроченим тілом кредиту. Банк у позові посилається на те, що ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 12 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с. 3, 4-й абзац знизу). Також Банк вказує, що Банк має право встановлювати та змінювати кредитний ліміт відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору (а. с. 3, абзац 1-й знизу). Ні зі змісту позовної заяви, ні з наданого Банком розрахунків заборгованості (а. с. 9 10 зворотна сторона) не вбачається отримання відповідачкою кредиту у розмірі 17 706,12 грн. = 12 685,93 грн. (заборгованість по тілу кредиту) + 5 020,19 грн. (заборгованість за простроченим тілом кредиту).

Таким чином, доводи апеляційної скарги пропомилковість висновку суду щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, необхідність стягнення цієї заборгованості, колегією суддів відхиляються як необґрунтовані, оскільки з наданого Банком розрахунку заборгованості не вбачається, що прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 5 020,19 грн. становить собою складову заборгованості за тілом кредиту. До того ж, заборгованість, на яку Банк посилається як на тіло кредиту та прострочене тіло кредиту (17 706,12 грн.) не може бути більшою за розмір фактично отриманої суми кредитних коштів, якими користувалася ОСОБА_2 (12 685,93 грн.). При цьому, жодного належного доказу на підтвердження отримання відповідачкою коштів у збільшеному розмірі позивач не надав ні до суду першоїі нстанції, ні до апеляційного суду. Вимоги Банку про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту є недоведеними, а тому суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні цих вимог.

Таким чином, апеляційна скарга Банку є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», поданої представником - Криловою О.Л., у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», подану представником - Криловою Оленою Леонідівною, - залишити без задоволення.

Заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе