Постанова

Іменем України

26 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 308/5285/18

провадження № 61-22854св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвокат Цебрик Любомир Васильович,

третя особа - орган опіки і піклування - служба у справах дітей Ужгородської міської ради Закарпатської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Цебрика Любомира Васильовича, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2019 року у складі судді Бенца К. К. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Бисаги Т. Ю., Собослоя Г. Г., Куштана Б. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки і піклування - служба у справах дітей Ужгородської міської ради Закарпатської області, про визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини.

Позов мотивовано тим, що відповідач не дає йому можливості бачитися з дітьми, спілкуватися з ними та чинить перешкоди у їх вихованні.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд визначити йому спосіб участі у вихованні дітей та надати йому право на систематичні побачення кожного вівторка та четверга, на відвідування дітьми місця його проживання кожної першої та третьої суботи місяця, на можливість спільного відпочинку з дітьми безперервно протягом трьох тижнів у літній період часу.

У серпні 2018 року представник ОСОБА_2 - адвокат Цебрик Л. В. подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки і піклування - служба у справах дітей Ужгородської міської ради Закарпатської області, про стягнення аліментів на утримання дітей.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 надає недостатню матеріальну підтримку своїм дітям, які проживають з матір`ю у м. Кельн, Німеччина.

Ураховуючи наведене, представник ОСОБА_2 - адвокат Цебрик Л. В. просив суд прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільних дітей у розмірі Ѕ усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 листопада 2018 року у складі судді Малюк В. М. в об`єднанні зустрічної позовної заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Цебрика Л. В. до ОСОБА_1 про стягнення аліментів з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування - служба у справах дітей Ужгородської міської ради Закарпатської області, про визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини, відмовлено.

Подану представником ОСОБА_2 - адвокатом Цебриком Л. В. зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, повернуто заявнику.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Куштана Б. П., Джуги С. Д., Собослоя Г. Г. апеляційну скаргу адвоката Марамигіна П. В. в інтересах ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 09 листопада 2018 року скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 червня 2019 року у складі судді Бенца К. К. зустрічну позовну заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Цебрика Л. В. до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки і піклування - служба у справах дітей Ужгородської міської ради Закарпатської області, про стягнення аліментів на утримання дітей, повернуто позивачеві.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Мацунича М. В., Фазикош Г. В., Кондора Р. Ю. ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 червня 2019 року про повернення зустрічної позовної заяви скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2019 року у прийнятті зустрічного позову представника ОСОБА_2 - Цебрика Л. В. до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки і піклування - служба у справах дітей Ужгородської міської ради Закарпатської області, про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_2 , відмовлено.

Зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернуто заявнику.

Ухвала районного суду мотивована тим, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 червня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, отже, вирішення питання прийняття до спільного розгляду зустрічного позову за фактом вже проведеного та закінченого підготовчого судового засідання, витребуваних доказів, призведе до порушення судом приписів передбачених частиною другою статті 197 ЦПК України, оскільки вирішення питання прийняття зустрічного позову відбувається у підготовчому засіданні, яке закрито і правового механізму повернення із стадії судового розгляду по суті на стадію підготовчого провадження не передбачено нормами ЦПК України.

Районний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для вирішення питання прийняття до спільного розгляду зустрічного позову на стадії судового розгляду по суті.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року апеляційну скаргу Цебрика Л. В. в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 07 жовтня 2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції позбавлений процесуальної можливості повернення зі стадії судового розгляду по суті на стадію підготовчого провадження, а сторона, в свою чергу, не позбавлена звернутися до суду з позовом у загальному порядку.

Апеляційний суд вважав, що судове рішення районного суду ухвалене відповідно до положень статті 197 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Цебрик Л. В., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Цебрик Л. В., мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права, відтак, підлягають скасуванню.

Зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення положень частини четвертої статті 217 ЦПК України не перевірив повноваження представника позивача, не роз`яснив право заявляти відводи, не з`ясував чи можна розглядати справу за відсутності сторін та адвоката Марамигіна П. В., який є представником відповідача.

Зазначає, що процесуальний закон не передбачає правових підстав постановлення ухвали про відмову у прийнятті позову/зустрічного позову.

Вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив підставу, передбачену у статті 185 ЦПК України, на підставі якої повернув зустрічний позов.

Стверджує, що районний суд зобов`язаний був прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним після ухвалення постанови Закарпатським апеляційним судом від 28 грудня 2018 року.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У грудні 2019 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою судді Верховного Суду від 21 січня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2020 року справу призначено до розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Цебрика Л. В. задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Пунктом 6 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частин першої-третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Частиною першою статті 126 ЦПК України визначено наслідки пропущення процесуальних строків, зокрема, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскільки вирішення питання прийняття зустрічного позову відповідно до положень статті 197 ЦПК України відбувається у підготовчому засіданні, яке закрито, отже, правового механізму повернення із стадії судового розгляду по суті на стадію підготовчого провадження не передбачено нормами ЦПК України. При цьому апеляційний суд правильно зазначив, що згідно із частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

З огляду на зазначене оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права, відтак, підстав для їх скасування немає.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Цебрика Любомира Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А .Лідовець Ю. В. Черняк