Провадження № 2-ві/592/5/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі головуючого - судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Макакенко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Турченка С.П. про відвід головуючого судді Алфьорова А.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сумська міська рада про поділ нерухомого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Кушнір Людмила Григорівна про визнання технічних паспортів на нежитлові приміщення в виробничому будинку та договорів дарування недійсними, -

встановив:

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми під головуванням судді Алфьорова А.М. на розгляді знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Турченко С.П. заявив відвід судді Алфьорову А.М. з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Перевіривши заяву про відвід судді та дослідивши матеріали вищезазначена цивільної справи, суд вважає, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, - якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ст. 36 ЦПК України передбачає підстави для відводу (самовідводу) судді:

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Ст. 37 ЦПК України передбачає перелік обставин недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Дії суду, що пов`язані із розглядом справи, відповідають нормам цивільно-процесуального законодавства та Конституції України.

Здійснення, згідно з законом, процесуальної діяльності судді у ході розгляду будь-якої справи, при відсутності обставин, вказаних у ст. 36 ЦПК України, не можна вважати мотивами неупередженості та необ`єктивності.

Відповідно до п. п. 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями №№ 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється в Конституції або законах країни. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин.

Як зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону. Законом «Про судоустрій і статус суддів» (у новій редакції) визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, ст. 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Офіційне тлумачення положень ст. ст. 126, 129 Основного Закону стосовно незалежності й недоторканності суддів та заборони впливу на суддів у будь-який спосіб дано рішенням Конституційного Суду від 01.12.2004 № 19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу.

Конституційний Суд у рішенні від 11.03.2011 № 2-рп/2011 у справі за конституційним поданням 53 народних депутатів щодо відповідності Конституції (конституційності) окремих положень Закону «Про Вищу раду юстиції» встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції.

З огляду на це будь-які незаконні втручання або вплив на суд чи суддів, хоч би від кого вони виходили та з якою метою чинилися, є неприпустимими і підлягають правовій оцінці згідно Кримінального закону.

Викладенні представником ОСОБА_1 - адвокатом Турченком С.П. в заяві про відвід судді підстави, суд вважає такими що ґрунтуються на припущеннях та є надуманими.

При розгляді даної справи, головуючий - суддя діє відповідно до своїх повноважень при розгляді цивільних справ, що передбачено ст. 214 ЦПК України.

Слід зазначити, що суд розглядає справи на засадах диспозитивності та змагальності, за яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 13 ЦПК України). Оцінку всім доказам суд надає в нарадчій кімнаті при вирішенні спору по суті.

Таким чином, на підставі викладеного суд вважає, що припущення представника позивача за первісним позовом не можуть бути підставою для відводу судді, а дії представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 суд розцінює як навмисне затягування розгляду справи, а також спробу здійснити на суд тиск з метою отримання судового рішення, яке б задовольняло сторону по справі, обставин, які вказують на заінтересованість чи викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи не виявлено.

Враховуючи відсутність жодних перелічених у ст. 36 ЦПК України підстав для відведення головуючого судді від участі в розгляді справи, встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді і відсутність правових підстав для її задоволення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні, оскільки немає об`єктивних підстав вважати, що наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді Алфьорова А.М. Заявлені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 обставини є суто суб`єктивним його ставленням та припущенням до судді.

Керуючись Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, ст. ст. 126, 129 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Турченка С.П. про відвід головуючого судді Алфьорова А.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сумська міська рада про поділ нерухомого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Кушнір Людмила Григорівна про визнання технічних паспортів на нежитлові приміщення в виробничому будинку та договорів дарування недійсними.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя В.Б. Князєв