Справа№592/1616/20
Провадження №2/592/1175/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Савіної К.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 08.12.1983 року по 28.09.2018 року він перебував в трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 28.09.2018 року він звільнився з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору (ч.3 ст.38 КЗпП України). Позивач працював за професією котельника. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 26.09.2019 року йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ II ст., пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. Захворювання професійне, від тривалої дії шуму на виробництві. (Основний діагноз). У п.17 акту зазначено, професійне захворювання виникло через неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів. У п.18 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого пилу та виробничого шуму, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст. 6. 7. 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача. Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м.Суми від 11.12.2019 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 50% первинно та встановлено ІІІ групу інвалідності. За рекомендацією лікарів він потребує лікування, забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування та встановлена необхідність у слуховому апараті, лікування у пульмонолога, ЛОР. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. У зв`язку з профзахворюванням протягом тривалого часу він страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання. Позивач не може тривалий час знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у зв`язку з чим виникають проблеми при переїзді в транспорті та інше. Фізичні страждання мають свій прояв через постійну задишку при незначних навантаженнях, кашель з виділенням слизового харкотиння, приступи утрудненого дихання, біль в грудній клітці при кашлі, загальну слабкість, швидку втому, шум у вухах та голові. Періодично відзначаються приступи задухи, від яких рятує лише інгалятор. Спричинену моральну шкоду йому важко оцінити в грошовому розмірі, але враховуючи ступінь та тяжкість наслідків втрати здоров`я, враховуючи те, що для нього одним з варіантів полегшення моральних страждань може бути санаторно-курортне лікування, зміна щоденного оточення та покращення життєво-побутових умов. Тому виходячи з принципу розумності та співмірності сума в 50000грн., є такою, що відповідає тяжкості його моральних страждань. Він оцінює кожен відсоток втрати своєї працездатності у 1000грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» 50000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я.

В судове засідання представник позивача Супрун Д.В. не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 , підтримує повністю з зазначених в позові підстав та справу просив розглядати без його участі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, наданий відзив на позов в якому зазначено, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, однак Позивач не надав жодного доказу, який би свідчив про заподіяння йому саме моральної шкоди. Отримання Позивачем професійних захворювань свідчить лише про можливість заподіяння моральної (немайнової) шкоди і аж ніяк не констатують такий факт, оскільки оцінка будь-яких явищ залежить від психофізіологічних особливостей їх сприйняття (оцінки) конкретної особи. Окрім наявності ряду захворювань єдиним доказом моральних страждань позивач вказує порушення стану здоров`я, порушення життєвих зв`язків та навичок, не надаючи при цьому будь-яких доказів на підтвердження цього. Таким чином, доказів спричинення позивачу Товариством моральної шкоди, розміру моральної шкоди, порядку її оцінки позивачем не надано. Відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до п.19 Акту розслідування професійного захворювання Товариство не порушувало вимог законодавства про охорону праці, а, отже, відсутні порушення законних прав позивача, які передбачені статтею 237-1 КЗпП України як підстава для відшкодування моральної шкоди. Крім того, під час укладення трудового договору з позивачем, Товариство проінформувало його про умови праці та про наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, можливі наслідки їх впливу на здоров`я та про право на пільги і компенсації за роботу, що підтверджуються, зокрема, підписами позивача за результатами проведення атестації робочого місця в Картах умов праці. Незгода зі створеними умовами роботи давала право позивачу в порядку, передбаченому КЗпП України розірвати трудовий договір з підстав невиконання роботодавцем законодавства про охорону праці та отримання вихідну допомогу у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку. Зважаючи на вищевикладене, просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, та справу розглянути без представника відповідача.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 08.12.1983 року по 28.09.2018 року перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». 28.09.2018 року позивач звільнений за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України.

Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача ОСОБА_1 (а.с.7-9).

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26 вересня 2019 року ОСОБА_1 були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ II ст., пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху 4 ст. Захворювання професійне, від тривалої дії шуму на виробництві. (Основний діагноз) (а.с.10-11).

У п.17 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів.

У п.18 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого пилу та виробничого шуму, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст. 6. 7. 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров`я позивача.

Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м.Суми від 11.12.2019 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 склала 50% первинно та встановлено ІІІ групу інвалідності. За рекомендацією лікарів він потребує лікування, забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування та встановлена необхідність у слуховому апараті (а.с.12).

Згідно з ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного зв`язку.

В зв`язку з професійними захворюваннями ОСОБА_1 зазнає фізичних і моральних страждань, які полягають у погіршенні стану його здоров`я, і як наслідок необхідність тривалого лікування. Позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях. Позивач змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Так, відповідач створив неналежні умови праці позивача, внаслідок яких позивач отримав професійне захворювання зі стійкою втратою непрацездатності, що призвело його до моральних страждань і є підставою для відшкодування моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається і підтверджується належними письмовими доказами (актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26.09.2019 року - а.с.10-11; актом огляду МСЕК №706 від 11 грудня 2019 року), що внаслідок неправомірного виконання відповідачем обов`язків з питань охорони праці, порушено права ОСОБА_1 , йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з хворобою, втратою професійної працездатності на 50%. Він вимушений проходити лікування, реабілітацю, докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача ОСОБА_1 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 22000грн., яка підлягає стягненню з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840грн.80коп.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (м.Суми, вул.Горького,58, ) на користь ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) 22000грн. в відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (м.Суми, вул.Горького,58, ) на користь держави 840грн.80коп. судового збору.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко