Справа № 350/1469/19
Номер провадження 2/350/53/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

адвокатів Гутник П.М., Поповича С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Представником ОСОБА_2 було заявлено клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя без руху, оскільки така не відповідає нормам цивільно-процесуального закону.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 заперечили проти задоволення даного клопотання, вважають, що недоліки позовної заяви, а також заяви про уточнення позовних вимог на які посилається представник ОСОБА_2 , можуть бути ними усунуті в процесі розгляду справи. На даному етапі можливе долучення відповідних документів, оскільки підготовче засідання не закрито, тому просила суд зобов`язати відділ Держгеокадастру в Рожнятівському районі надати інформацію про нормативно - грошову оцінку земельних ділянок, які знаходяться в урочищі " Затока" площею 0,3292 га ( № 014) в смт.Перегінське, та в урочищі "Меліорація" в с.Вільхівка площею 0, 3864 га, які належать ОСОБА_2 , оскільки на їхні заяви відділ Держгеокадастру в Рожнятівському районі не реагує.

Крім того, адвокат Гутник П.М. зазначила, що вони підтримують вимоги заяви про поділ спільної сумісної власності подружжя від 15 січня 2020 року.

Суд вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У своїй позовній заяві від 22 серпня 2019 року позивачка просила ухвалити рішення, яким поділити її з відповідачем всім спільно придбаним рухомим та нерухомим майном, присудивши їй по Ѕ як рухомого, так і нерухомого майна. В уточненій позовній заяві від 15 січня 2020 року позивачка ОСОБА_1 запропонувала присудити їй: автомобіль MITSUBISHI PAjero-Sport вартістю 204 800 грн., автомашину «Урал« лісовоз-Е, 1985 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 варт. 80 тисяч грн., з причіпом -розпуск Е варт 40 тисяч грн. та маніпулятором вартістю 75 тисяч грн., загальною вартістю 195 грн., перукарське майно та меблі на загальну суму 59 500 грн., а всього на загальну суму 459300 грн. Крім того, присудити їй по Ѕ приватизованих земельних ділянок в селі Вільхівка орієнтовною варт. 35 тисяч грн. та АДРЕСА_1 , орієнтовною вартістю 40 тисяч грн., а також половину грошових вкладів на рахунках ОСОБА_2 в банках та половину будинковолодіння вартістю 456 тисяч 47 грн. згідно варіантів поділу, які будуть надані будівельно-технічним експертом. В разі присудження ОСОБА_2 більшої частини присудити їй компенсацію за недоотриману частку в майні. Просить стягнути з ОСОБА_2 всі судові витрати (в тому числі за проведення будівельно-технічної та земельної експертиз, витрати. по проведенню оцінки майна та виготовлення технічного паспорта, витрати по наданню правничої допомоги та інші витрати.

Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Така ж позиція зазначена в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2від 12.06.2009 " Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В порушення зазначених вимог закону позивачкою не конкретизовано зміст позовних вимог. Так, звертаючись з вимогами про виділ в натурі частки у спільному майні подружжя та визнання за нею права власності на це майно, позивачка зазначає розмір своєї частки 1/2, однак вид та розміри майна, на яке вона претендує в натурі, а також його місцезнаходження не вказує, що позбавляє суд можливості вирішити справу по суті.

Позивачкою не зазначено та не надано жодних доказів, що підтверджують обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, зокрема щодо набуття та наявності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , земельних ділянок в АДРЕСА_1 , без зазначення місця їх знаходження, а також їхньої вартості.

З викладеного вище слідує, що позивачці необхідно вказати, на підставі яких правовстановлюючих документів сторонам належить спірне домоволодіння, та земельні ділянки, та надати відповідні докази що підтверджують факт придбання вказаного майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Суд також звертає увагу позивачки та її представника на те, що, 15 січня 2020 року заявлено нові позовні вимоги, які підлягають оплаті судовим збором відповідно до вимог законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від21серпня 2014 року №358.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Позивачка ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви долучила квитанцію, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 6583 грн.

Однак із матеріалів позовної заяви незрозуміло, з чого позивачка виходила, визначаючи самостійно ціну позову саме в такому розмірі, оскільки, як зазначено вище, позивачкою ОСОБА_1 до позову не надано жодного документу, що свідчить про факт придбання вказаного домоволодіння та земельних ділянок. Відсутні докази присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, а зазначення позивачкою орієнтованої вартості земельних ділянок 30000 та 40000 гривень є припущенням щодо вартості майна, а тому не може бути взято судом до уваги, що підтверджує дійсну вартість майна та, відповідно, ціну позову.

Відповідно до вимог п. 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Таким чином, вимоги майнового характеру повинні бути оплачені судовим збором в розмірі 1 % дійсної вартості нерухомого майна але на менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з вищевикладеного, позивачці ОСОБА_1 необхідно надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого майна на день звернення до суду та сплатити відповідний судовий збір, оскільки відсутність вказаних документів унеможливлює визначення правильності сплати нею судового збору.

Крім того, позивачкою ставиться вимоги про поділ рухомого майна, при цьому його наявність не підтверджена жодним належним доказом.

Отже, позивачці необхідно зазначити, чим підтверджується придбання всього майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

Таким чином, позивачці ОСОБА_1 необхідно надати позовну заяву в редакції із зазначенням:

- обсягу майна, яке підлягає поділу, джерела і часу його придбання, з належним обґрунтуванням позовних вимог в цій частині;

- доказів, що підтверджують обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги;

- розміру частки, яку позивачка просить їй виділити;

- виду та розміру майна, на яке позивачка претендує, а також його місцезнаходження.

Крім того, до позовної заяви позивачу необхідно надати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з ч.ч. 11-13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без руху не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Таким чином, суд приходить до висновку про залишення позовних заяв позивачки ОСОБА_1 без руху, надавши їй строк для усунення недоліків та роз`яснивши, що в разі невиконання викладених в ухвалі вимог, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Що стосується клопотання про зобов`язання відділу Держгеокадастру в Рожнятівському районі надати інформацію про нормативно - грошову оцінку земельних ділянок, які знаходяться в урочищі "Затока" площею 0,3292 га ( № 014) в смт.Перегінське, та в урочищі "Меліорація" в с.Вільхівка площею 0, 3864 га, які належать ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

З пояснень позивачки та її представника, вбачається, що вони зверталися до відділу Держгеокадастру в Рожнятівському районі надати інформацію про нормативно - грошову оцінку земельних ділянок, однак доказів такого звернення суду не надали.

Проте, відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Згідно з ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Частиною 7, 8 ст. 84 ЦПК України встановлено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

ОСОБА_1 не надано суду доказів неможливості отримання інформації про вартість земельних ділянок з причин, які не залежали з її волі, однак враховуючи викладене вище, характер та необхідність витребуваних доказів для правильного вирішення спору, що виник, суд приходить до висновку про необхідність витребування у відділі Держгеокадастру в Рожнятівському районі інформації про нормативно - грошову оцінку земельних ділянок, які знаходяться в урочищі " Затока" площею 0,3292 га ( № 014) в смт.Перегінське, та в урочищі "Меліорація" в с.Вільхівка площею 0, 3864 га, які належать ОСОБА_2 , однак відповідно до ч.5 ст.84 ЦПК України уповноважити на отримання такої інформації позивачку ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 84, 175-177, 187, 259, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про зобов"язання відділу Держгеокадастру в Рожнятівському районі надати інформацію про нормативно - грошову оцінку земельних ділянок, задоволити частково.

Уповноважити ОСОБА_1 отримати у відділі Держгеокадастру в Рожнятівському районі інформацію про нормативно - грошову оцінку земельних ділянок, які знаходяться в урочищі " Затока" площею 0,3292 га ( № 014) в смт. Перегінське, та в урочищі "Меліорація" в с.Вільхівка площею 0, 3864 га, які належать ОСОБА_2 .

Клопотання ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без руху задоволити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання нею копії даної ухвали.

У разі не усунення недоліків заяви у зазначений строк заява буде вважатись неподаною і повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: