Справа №345/504/20
Провадження № 2/345/393/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням суду від 17.12.2018 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що чоловік допомогу по утриманню дочки не надає і позивач змушена самотужки забезпечувати потреби їхньої дитини. Позивач наголошує, що дочка народилася із вродженою вадою стопи, тому вона потребує спеціального ортопедичного взуття, що суттєво збільшує витрати на дитину.

Відповідач фізично здоровий, офіційного постійного місця роботи не має, проте постійно здійснює перевезення за кордон, а тому може матеріально забезпечувати дитину. Про хороший матеріальний стан відповідача свідчить також належна йому на праві приватної власності будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Відповідачу також належить на праві власності земельна ділянка в с.Вістова, площею 0,1028 га. Крім того у володінні відповідача знаходиться транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 . За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, а також стягнути з відповідача витрати за надання юридичної допомоги.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 06.02.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної з додатками відповідач отримав 14.02.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 46). Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської від 07.12.2018 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 4-5). Зі свідоцтва про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що її батьком є відповідач ОСОБА_2 (а.с. 6-7). Дочка проживає разом із позивачем (а.с.8).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; стан здоров`я дитини; стан здоров`я відповідача.

Суд враховує, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.47-50), відповідач неодноразово, систематично здійснює перетин державного кордону, що свідчить про його платоспроможність та можливість сплати аліментів у розмірі, що перевищує мінімальний. До того ж відповідач є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини.

Крім того, відповідно до вимог ст.182 СК України, суд враховує наявність у власності відповідача нерухомого майна.Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.9-10) відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинковолодіння в АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка, площею 0,1028 га, в АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до відповіді на запит територіального сервісного центру № 2642 Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 15.02.2020 року №31/9/2/181 (а.с.44) за ОСОБА_2 14.01.2020 року зареєстровано право власності на автомобіль марки Volkswagen Passat, 2008 року випуску.

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, а також стан здоров`я дочки ОСОБА_4 (а.с. 34-42) суд доходить висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача.

Щодо вимог про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Ч.2 ст.27 вказаного закону передбачено вичерпний перелік підстав, за яких договір про надання правової допомоги може вчинятися усно, а саме у випадках: надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

До матеріалів позовної заяви долучено дві квитанції про оплату витрат за надання правової допомоги, а саме за складання та оформлення позовної заяви, а також за ведення справи у суді. Оскільки в долученій до позовної заяви квитанції вказано найменування послуги «позовна заява», з урахуванням вищевказаних положень ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правничої допомоги мав бути укладений саме у письмовій формі. Крім того, розгляд справи здійснювався у спрощеному провадженні, без виклику сторін, представництво інтересів позивача адвокатом в судовому засіданні не здійснювалося, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за представництво інтересів у суді є безпідставними.

За таких обставин, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження сплати нею витрат на правничу допомогу, зокрема, не долучено належним чином укладеного договору про надання правничої допомоги, в задоволені вимог про стягнення з відповідача судових витрат слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 128, 178, 259, 263-265, 274 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , офіційно не працюючого, аліменти на користь дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 утвердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дитини на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Стягнення аліментів розпочати з 05.02.2020 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні вимог про стягнення з відповідача судових витрат відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 10.03.2020 року.

Суддя