Справа № 211/2106/19
Провадження № 2/211/160/20
У Х В А Л А

іменем України

04 грудня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко В.В.,

при секретарі Преліповій О.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Кривому Розі клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Дніпровське управління регіонального будівництва « до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуги з централізованого опалення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

До суду надійшло письмове клопотання від ОСОБА_2 , яке підтримано в судовому засіданні його представником ОСОБА_3 , в якому просять закрити провадження по справі за відсутністю предмету спору посилаючись на те, що при вивченні матеріалів справи було ними встановлено, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження надання житлово- комунальних послуг відповідачу.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання , посилаючись на його необґрунтованість. Пояснила, що підстави закриття провадження по справі зазначені у ст.. 255 ч 1 ЦПК України і жодна із них не може бути застосована.

Вислухавши сторони , дослідивши клопотання, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

З системного аналізу зазначених статей, суд приходить до висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Суд вважає, що посилання представника відповідача на те, що по справі відсутній предмет спору є безпідставним, а тому суд не вбачає підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України для закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.255 ч.1 п.2 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст ухвали складено 07 12 2020 р.