Справа № 758/8473/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 55/100 частин будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 58,5 кв.м., житлова площа - 49,3 (враховуючи житлову, допоміжну та площі літніх приміщень ) кв.м., з підстав визначених ст. 1268 ЦК України.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що за життя її батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично прийняв, але не оформив спадщину після своєї матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка складається з 55/100 (п`ятдесят п`ять сотих) частин житлового будинку АДРЕСА_1 . 29 вересня 2016 року позивач, звернулася до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька - ОСОБА_3 , на 55/100 (п`ятдесят п`ять сотих) частин житлового будинку за вказаною адресою, проте позивач позбавлена можливості, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, прийняти спадщину після померлого батька, у зв`язку з чим вимушена звертатись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.11.2018 р. провадження у справі відкрито з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представником відповідача поданий відзив на позов, в якому сторона відповідача просила прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства та представник просив розгляд справи проводити без його участі.

В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, зазначених у позові, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Додала, що інших спадкоємців, крім неї, після смерті спадкодавця немає, захисти свої спадкові права без судового рішення у неї не має можливості.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 18.10.2004 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис 17568 (а.с. 4 спадкової справи).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 174/4007099 щодо майна померлого ОСОБА_3 , отриманої судом з Київського державного нотаріального архіву, родинний зв`язок позивача з померлим підтверджується свідоцтвом про народження позивача, серії НОМЕР_2 , виданого повторно 25.04.1972 року міським архівним ЗАГС м. Київ, де в графі батько ОСОБА_5 зазначений - ОСОБА_3 .

Зміна прізвища позивача підтверджується довідкою Центрального відділу реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї від 13.08.2004 р. № 5617/5.12, згідно якої 17.10.1975 року у Палаці одруження м. Києва зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , актовий запис № 3396, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища - їй - ОСОБА_1 (а.с. 8 спадкової справи). Шлюб наразі розірваний, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим відділом ЗАГС Подільського району м. Київ 26.12.1991 року, актовий запис № 296 (а.с. 6 спадкової справи).

Відповідно до інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації ПБ-2016 №1250 від 05.08.2016 р. 55/100 ч. жилового будинку АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення народного суду 2-ї дільниці Подільського районного суду м. Києва від 28.05.1957 р. - 10.12.1957 року за реєстровим № 6135.

Родинний зв`язок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 10 квітня 1930 року, де в графі батьки зазначені: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с. 22 спадкової справи).

Згідно рішення народного суду 2-ї дільниці Подільського районного суду м. Києва від 28.05.1957 р. - за ОСОБА_4 визнано право власності на спірне майно.

Згідно із свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 (виданим повторно), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , інших спадкоємців не було. Відповідно до повідомлення № 5767 чоловік ОСОБА_4 - батько ОСОБА_3 - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

29.09.2016 року позивач звернулася до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання спадкоємцями документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

29.09.2016 року Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі позивачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 55/100 частину спірного житлового будинку після смерті його батька, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на право власності померлого на такий будинок.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено в ст.1217 ЦК України спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 55/100 житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 на підставі рішення народного суду 2-ї дільниці Подільського районного суду м. Києва від 28.05.1957 р., та право власності на яке зареєстровано 10.12.1957 року за реєстровим № 6135.

Згідно довідок №№ 13,14 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» від 18.01.2013 року, ОСОБА_4 мала зареєстроване місце проживання у спірному будинку, а також ОСОБА_3 також мав зареєстроване місце проживання за вказаною адресою, що вказує на фактичне прийняття спадщини останнім.

Так, в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_4 , але право власності в порядку спадкування за законом не оформив.

Постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку є обґрунтованою, тому відповідно до роз`яснень, що містяться у п.23постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», позивач звернулася до суду з вимогами про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивач відносяться до першої черги спадкоємців за законом відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті свого батька.

Крім того, судом встановлено, що згідно матеріалів спадкової справи №174/4007099, яка була заведена 13.04.2005 р. після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім позивача із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 ніхто не звернувся.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розподілив спадщину між ними.

Спадкодавцем ОСОБА_3 за життя заповіт не складався.

Позивач звернулася до суду за захистом свого невизнаного права на 55/100 житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування на 55/100 вказаного житлового будинку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, ст.ст.328,392,1261,1268,1269,1270-1272,1296,1297 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 55/100 частин будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 58,5 кв.м., житлова площа - 49,3 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.М.Ларіонова