Справа № 454/684/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О.А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича з участю третіх осіб ВАТ «Банк Універсальний», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження-,

в с т а н о в и в:

В суд надійшло клопотання представника Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича та його представника адвоката Репак В.В. про закриття провадження у справі.

Клопотання мотивовані наступним:

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 14.05.2019 року відкрито провадження у справі №454/684/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Пиць А.А. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Однак вони вважають, що існують підстави для закриття провадження у справі. У зв`язку з цим, є необхідність подання клопотання про закриття провадження у справі.

Так, в приватного виконавця Пиць A.A. на примусовому виконанні перебував виконавчий напис від 16.02.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Винярською С.В. за реєстровим № 86 про звернення стягнення на комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - «а», загальною площею 649, 1 кв. м., що належить на праві власності на підставі Договору купівлі- продажу, посвідченого 29.10.2007 року за реєстровим № 6373 приватним нотаріусом Бойчук Н.І. ОСОБА_2 , а також земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення, площею 0, 6203 гектарів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 29.10.2007 року за реєстровим № 6375 приватним нотаріусом Бойчук Н.І. ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 не являвся стороною виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до приватного виконавця Пиць A.A. в порядку цивільного судочинства в якому просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису, виданого нотаріусом.

Таким чином, позивачем в даній справі є особа, яка не є стороною виконавчого провадження, та оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження в порядку цивільного судочинства.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, постановлених в порядку цивільного судочинства, врегульовано положеннями розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на наведені положення статті 447 ЦПК України та частини першої статті 287 КАС України, позов ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

А тому просить закрити провадження у справі №454/648/19 на підставі п.1 ч.І ст. 255 ЦПК України, як таке, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В обгрунтування своєї думки представник Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. посилається на те, що Позивач ОСОБА_1 не являвся стороною виконавчого провадження.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402- VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності них органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Заслухавши думку сторін , дослідивши матеріали справи та судову практику Верховного суду суд приходить до наступного висновку:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судове засідання не прибув, однак подав клопотання про слухання справи у його відсутності, підтримав клопотання та просить задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання прибув, заперечив проти клопотання та просить справу слухати в порядку цивільного судочинства.

Представник третьої особи ОСОБА_4 адвокат Марушко Н.В. в судовому засіданні клопотання приватного виконавця Пиць А.А. підтримав та просив клопотання задоволити.

Третя особа ОСОБА_3 та представник адвокат Мельник Х.С. в судове засідання не прибули, подали клопотання про слухання справи у їх відсутності, клопотання приватного виконавця Пиць А.А. підтримали та просили клопотання задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули хоча попереджалися про час та місце справи.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення дії чи бездіяльність виконавця посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів ( посадових осіб) , можуть бути оскаржені сторонами , іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку передбаченому законом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведені положення статті 447 ЦПК України та частини першої статті 287 КАС України, позов ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 823/359/18 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 року по справі № 346/79/17 .

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права , викладених в постановах Верховного Суду.

Заслухавши думку сторін , дослідивши матеріали справи та судову практику Верховного суду суд приходить до висновку, що клопотання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. та його

представника слід задоволити та закрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича з участю третіх осіб ВАТ «Банк Універсальний», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства через те, що позивач не є стороною виконавчого провадження , оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження, з виконання виконавчого документа, виданого іншою посадовою особою ( виконавчий напис приватного нотаріуса), а не судом .

Керуючись ст. 255 ч.1 п.1 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Клопотання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. задоволити.

Закрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича з участю третіх осіб ВАТ «Банк Універсальний», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд у порядок і строки, передбачені ст. 354 ЦПК України шляхом подання протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Головуючий: О. А. Веремчук