КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30листопада 2020 року м. Київ

Справа №759/6889/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/13092/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді П`ятничук І.В. 26 серпня 2020 року, дата складання повного тексту ухвали не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року призначено у справі №759/6889/18 почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська буд. 6) попереджено їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

1. Чи виконано підпис напроти графи дружина позичальника на третьому аркуші договору позики від 28 травня 2015 року ОСОБА_3 або іншою особою?

2. Чи виконано ОСОБА_2 рукописний текст розписки від 28 травня 2015 року шляхом заповнення граф надрукованого тексту, а саме в графі місто, дата, я, серія, номер паспорта, ким виданий паспорт, дата видачі паспорта, отримання від, сума прописом власноруч або іншою особою?

3. Зобов`язано ОСОБА_1 надати до Святошинського районного суду м. Києва для направлення до експертної установи оригінал договору позики від 28 травня 2015 року, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та оригінал розписки від 28 травня 2015 року для проведення судової почеркознавчої експертизи.

4.Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надати до Святошинського районного суду м. Києва для направлення до експертної установи вільні зразки почерку та підписів за період, який є близьким до періоду укладання договору позики (квітень-червень 2015 року).

Для проведення даної експертизи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська буд. 6) направлено копію даної ухвали та матеріали цивільної справи №759/6889/18.

Роз'яснено учасникам справи вимоги ст.109 ЦПК України, а саме, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Витрати по проведенню експертизи покладено на ОСОБА_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 .

Оплату за проведення експертизи зобов`язано провести протягом десяти днів з часу повідомлення експертом або судом, у разі не проведення оплати у визначений строк, повернути матеріали справи до суду без виконання.

На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Не погодився із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , його представником подано апеляційну скаргу, оскільки вважає вказану ухвалу незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, так як суд дійшов помилкового висновку про необхідність повторного призначення експертизи у справі. Вказує на те, що суд задовольняючи клопотання відповідачів не звернув увагу на те, що у цій справі суд уже двічі постановляв ухвали з аналогічних питань ( 22 лютого 2019 року та 18 вересня 2019 року), якими також задовольнялися клопотання представника відповідачів та призначалася судова почеркознавча експертиза, на вирішення якої перед експертами ставилися одні і ті ж питання, тотожні до питань, наведених в оскаржуваній ухвалі. Однак вказані ухвали не були виконані, оскільки перша ухвала була скасована судом апеляційної інстанції та направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду, а друга ухвала не була виконана у зв`язку з ненаданням додаткових документів відповідачами та у зв`язку з відсутністю оплати. Однак, суд першої інстанції не з'ясувавши причини ненадання відповідачами додаткових документів, задовольнив втретє клопотання про призначення експертизи та призначив повторну експертизу, в той час як підстави для призначені повторної експертизи передбачені положеннями ст. 113 ЦПК України відсутні. Крім того, зазначає, що попередня ухвала про призначення експертизи від 18 вересня 2019 року є чинною, але не виконана у зв`язку з ухиленням відповідачів від подання експерту додаткових документів та у зв`язку з не оплатою експертизи. Також вказує на те, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу не врахував підстав, з яких експерт повернув справу та надав повідомлення про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи на підставі ухвали суду від 18 вересня 2019 року, а саме те, що відповідачами не виконано клопотання експерта про надання додаткових документів для проведення експертизи. Однак, суд першої інстанції додаткових документів у відповідачів не відібрав та не виконав вимоги експерта, що призведе до повторного повернення матеріалів до суду та затягування розгляду справи.

Представник позивача також вказує на те, що ОСОБА_2 не заперечує зміст розписки, та факт того, що спірна розписка написана ним та факт отримання коштів за договором позики, а тому питання щодо того, ким саме заповнена розписка не має істотного значення для вирішення справи та не дозволяє вчинити обставини, що є необхідними для правильного розгляду справи. Також зазначає про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали право подати висновок у встановлені ЦПК України строки, а вразі неможливості подання такого доказу в установлені законом строки ОСОБА_3 мала подати клопотання про призначення експертизи разом із зустрічним позовом, а ОСОБА_2 разом з відзивом на позовну заяву, однак клопотання було подано в судовому засіданні 28 серпня 2020 року, тобто з порушенням строків. Представник позивача також вказує на порушення строків розгляду справи у зв`язку з неналежною поведінкою відповідачів.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів - Боровська О.В. вказує на те, що відповідачі категорично заперечують факт укладення чи підписання будь-якого договору позики та написання розписки, а тому посилання представника позивача на те, що відповідачі визнають факт укладення договору та написання розписки є абсурдними та не підтвердженими жодними доказами. За таких обставин, належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував факт підписання саме відповідачами договору позики, заповнення розписки про отримання коштів, надання згоди на укладення договору позики, може бути висновок почеркознавчої експертизи. У зв`язку з викладеним просять ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В судовому засіданні представники позивача - адвокат Відловська І.Я. та адвокат Мостовий О.В. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просили її задовольнити.

Представник відповідачів - адвокат Боровська О.В. заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

З матеріалів справ вбачається, що справа перебуває в провадженні суду з травня 2018 року. Предметом спору, виходячи з вимог первісного позову, є заборгованість за договором позики, укладеним між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .. У вимогах зустрічного позову, відповідач ОСОБА_3 , просить про визнання недійсним вказаного правочину з підстав відсутності її згоди на його укладення /т.1 а.с.76-78/.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу.

На вирішення експертів були поставлені питання:

1. Чи виконано підпис напроти графи дружина позичальника на третьому аркуші договору позики від 28 травня 2015 року ОСОБА_3 або іншою особою?

2. Чи виконано ОСОБА_2 рукописний текст розписки від 28 травня 2015 року шляхом заповнення граф надрукованого тексту, а саме в графі місто, дата, я, серія, номер паспорта, ким виданий паспорт, дата видачі паспорта, отримання від, сума прописом власноруч або іншою особою?

3. Зобов`язано ОСОБА_1 надати експертам оригінал договору позики від 28 травня 2015 року, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та оригінал розписки від 28 травня 2015 року для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Проведення експертизи було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз /т.1 а.с.146-148/.

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 19 червня 2019 року дана ухвала була скасована, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. Підставами для скасування стало порушення судом першої інстанції вимог ст. 107 ЦПК України в частині зобов`язання позивача надати безпосередньо експертам оригінал договору та розписки для проведення експертизи. Разом з цим апеляційний суд вказав на необхідність призначення у справі судової почеркознавчої експертизи /т.1 а.с.221-227/.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року задоволено клопотання відповідачів. Призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

1. Чи виконано підпис напроти графи дружина позичальника на третьому аркуші договору позики від 28 травня 2015 року ОСОБА_3 або іншою особою?

2. Чи виконано ОСОБА_2 рукописний текст розписки від 28 травня 2015 року шляхом заповнення граф надрукованого тексту, а саме в графі місто, дата, серія, номер паспорта, ким виданий паспорт, дата видачі паспорта, отримання від, сума прописом власноруч або іншою особою?

Зобов`язано ОСОБА_1 надати експертам оригінал договору позики від 28 травня 2018 року, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та оригінал розписки від 28 травня 2018 року для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надати на вимогу експертів вільні зразки почерку та підписів за період який є близьким до періоду укладання договору позики (квітень - червень 2015 року) /т.2 а.с.150-153/.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року змінено, викладено абзац 4 та 5 резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

«Зобов`язати ОСОБА_1 надати до Святошинського районного суду м. Києва для направлення до експертної установи оригінал договору позики від 28 травня 2015 року, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та оригінал розписки від 28 травня 2015 року для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надати до Святошинського районного суду м. Києва для направлення до експертної установи вільні зразки почерку та підписів за період, який є близьким до періоду укладання договору позики (квітень-червень 2015 року)» /т.2 а.с.217-221/.

На виконання вказаних ухвал, позивачем надано оригінал договору позики від 28 травня 2015 року та оригінал розписки від 28 травня 2015 року, а відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надано суду вільні зразки почерку та підписів та вказану цивільну справу з даними матеріалами направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз /т.2 а.с.225,230,231/.

Листом від 02 березня 2020 року експертною установою було направлено клопотання експерта щодо надання додаткових документів для проведення дослідження та рахунок на оплату вартості експертного дослідження /т.3 а.с.1-3/.

Вказане клопотання експерта направлене судом відповідачам, проте поштові відправлення повернуто на адресу суд з поміткою «за закінченням терміну зберігання» /т.3 а.с.6-8/.

25 червня 2020 року матеріали даної цивільної справи повернуто до суду з повідомленням про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи від 03 червня 2020 року, в якому експерт зазначає, що не виконано вимоги заявленого експертом 02 березня 2020 року клопотання, щодо надання додаткових документів для проведення дослідження та не проведено оплату вартості експертного дослідження /т.3 а.с.9-11/ .

26 серпня 2020 року постановлено ухвалу, яка є предметом даного перегляду, якою призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

1. Чи виконано підпис напроти графи дружина позичальника на третьому аркуші договору позики від 28 травня 2015 року ОСОБА_3 або іншою особою?

2. Чи виконано ОСОБА_2 рукописний текст розписки від 28 травня 2015 року шляхом заповнення граф надрукованого тексту, а саме в графі місто, дата, я, серія, номер паспорта, ким виданий паспорт, дата видачі паспорта, отримання від, сума прописом власноруч або іншою особою?

3. Зобов`язано ОСОБА_1 надати до Святошинського районного суду м. Києва для направлення до експертної установи оригінал договору позики від 28 травня 2015 року, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та оригінал розписки від 28 травня 2015 року для проведення судової почеркознавчої експертизи.

4.Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надати до Святошинського районного суду м. Києва для направлення до експертної установи вільні зразки почерку та підписів за період, який є близьким до періоду укладання договору позики (квітень-червень 2015 року).

В силу ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ч.5 вищевказаної статті суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов'язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).

В силу ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно ч.1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

В порядку ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу (п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України).

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється ст.ст. 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року №4038-XII та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, обставин, для з'ясування яких необхідні спеціальні знання - висновки експертизи. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом про призначення відповідної експертизи.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом спору є наявність заборгованості та недійсність правочину, на підставі якого виникла ця заборгованість, так як відповідачі заперечують обставини здійснення волевиявлення на укладення та погодження такого правочину. Натомість позивачем ці обставини заперечуються. Таким чином, в ході розгляду справи перш за все доведенню підлягає факт укладення договору, його дійсність, а також здійснення волевиявлення на погодження відповідачем ОСОБА_3 .. А отже доводи апеляційної скарги про те, що судом призначена експертиза з питання, які не стосуються предмету спору є безпідставними.

Відповідачі не мають у розпорядженні оригіналу цього доказу, він був витребуваний ухвалою суду. А отже у відповідачів відсутня можливість самостійно замовити та провести почеркознавчу експертизу.

Виходячи з норм ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. З матеріалів справи вбачається, що інші сторони не скористалась правом запропонувати інші запитання.

Враховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доцільність призначення у справі почеркознавчої експертизи, оскільки для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.

Слід погодитись з твердженням особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що 22 лютого 2019 року та 18 вересня 2019 року були постановлені аналогічні процесуальні рішення. Проте ухвала суду від 22 лютого 2019 року скасована апеляційним судом, а тому не може бути прийнята до уваги. Ухвала суду від 18 вересня 2019 року була змінена судом апеляційної інстанції, набула чинності, однак вона не була виконана. Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі навів обставини які зумовили невиконання ухвали суду, визнав їх поважними причини та призначив експертизу з визначенням тих самих питань і тій самій експертній установі. Так, суд з урахуванням обставин невиконання ухвали мав можливість повернути справу до експертної установи для виконання ухвали від 18 вересня 2019 року. Проте, процесуальний закон не визначає конкретних дій суду за таких обставин. А тому призначення експертизи з визначенням перед експертами тих самих питань не може вважатися порушенням норм процесуального права. При цьому слід зазначити, що вказана експертиза не може вважитися повторною, так як попередньо призначена експертиза не була проведена. Таким чином, слід визнати безпідставними доводи апеляційної скарги щодо невідповідності цієї ухвали положенням ст. 113 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачами не виконано клопотання експерта про надання додаткових документів для проведення експертизи відхиляються апеляційним судом, так як з матеріалів справи вбачається, що судом вчинені дії щодо надання для проведення експертизи оригіналів документів, що становлять предмет дослідження, вільні та умовно вільні зразки підписів. Крім того в оскаржуваній ухвалі, зобов`язано відповідачів надати до Святошинського районного суду м. Києва для направлення до експертної установи вільні зразки почерку та підписів за період, який є близьким до періоду укладання договору позики (квітень-червень 2015 року). На виконання цієї ухвали представником відповідачів вже надані певні матеріали /т.3 а.с.15/, проте їх оцінка не входить до предмету перегляду апеляційного суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що наведені стороною позивача доводи не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: Н.В. Поліщук

А.М.Андрієнко

Повний текст постанови складений 01 грудня 2020 року.