ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1006/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

третя особа - Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

У вересні 2019 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 , відповідач) про усунення перешкод у вихованні сина ОСОБА_5 та визначення способів його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Позов обґрунтований такими обставинами. У зареєстрованому шлюбі у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З грудня 2018 р. сторони стали проживати окремо, дитина проживає з відповідачем та її батьками. У березні 2019 р. відповідач подала позов про розірвання шлюбу. У сторін склалися непрості стосунки, у зв`язку з чим відповідач створює перешкоди для участі позивача у вихованні дитини та нормального спілкування з нею.

Посилаючись на положення статей 141, 142, 150, 153, 155, 157 Сімейного кодексу України, ОСОБА_1 просив:

?зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною;

?визначити такі способи його участі у вихованні дитини:

?зустрічі з дитиною щовівторка та щочетверга після завершення навчального процесу з обов`язковим поверненням дитини не пізніше 20-00 год., з правом відвідування місць відпочинку в тому населеному пункті, де проживає/перебуває дитина в час її відвідування, з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов та дотриманням режиму дня;

?щосуботи або щонеділі з 12-00 год. до 20-00 год.; під час канікул - кожного понеділка, середи та п`ятниці з 12-00 год. з обов`язковим поверненням дитини не пізніше 20-00 год. з правом відвідування місць відпочинку в тому населеному пункті, де проживає/перебуває дитина в час її відвідування, з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов та дотриманням режиму дня;

?з сьомого місяця від дня набрання рішенням суду законної сили - І та ІІІ суботу кожного місяця з 12-00 год. за місцем проживання батька з обов`язковим поверненням дитини не пізніше 18-00 год. неділі, з правом відвідування місць відпочинку в тому населеному пункті, де проживає/перебуває дитина в час її відвідування, з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов та дотриманням режиму дня, без залучення сторонніх осіб. Сторони мають право переглядати умови графіку, визначеного даним пунктом в разі необхідності, приймаючи до уваги інтереси дитини, її емоційний та психологічний стан;

?спільний відпочинок двічі на рік протягом не менше 10 календарних днів у межах України та за кордоном.

?у випадку, якщо погоджений сторонами час спілкування припадає на момент відвідування дитиною спортивних секцій, басейну, змагань тощо батько може проводити час з дитиною виключно у місцях проведення вказаних заходів.

Відповідач не визнала позов пославшись на те, позивач не довів факт вчинення йому перешкод у спілкуванні з дитиною, та не погодилась із запропонованим позивачем графіком його участі у вихованні сина вказуючи, що такий графік не відповідає його інтересам, не сприятиме його повноцінному психологічному та фізичному розвитку та призведе до обмеження її прав.

Відповідач аргументувала свою позицію тим, що їх син спостерігається в генетичному центрі з діагнозом: синдром дефіциту уваги та гіперактивності і за станом здоров`я потребує особливої уваги та постійного динамічного спостереження спеціалістів, йому показані лікування у лікаря-невропатолога, заняття в оздоровчих та розвиваючих гуртках, дієтотерапія та протипоказані стресові ситуації. З огляду на вказане вона як любляча мати намагається організувати спосіб та графік життя сина таким чином, щоб це сприяло його повноцінному та гармонійному розвитку і покращенню стану його здоров`я. Так, дитина кожного дня відвідує дитячий садок, регулярно відвідує оздоровчі та розвиваючі гуртки, кожної суботи відвідує колекційного педагога, а найближчим часом за рекомендацією лікарів раз на тиждень буде відвідувати психолога. Незважаючи на такий активний графік, вона сама регулярно (двічі чи тричі кожного тижня) відвозить дитину до батька для їх спілкування. Натомість позивач, нестриманість та агресивність якого по відношенню до сина стала причиною розпаду їх сім`ї, допускає випадки грубого поводження з дитиною, не розуміє серйозності його проблем зі здоров`ям та своєю поведінкою створює для дитини додаткові стресові ситуації. Окрім того позивач допускає з сином негативні розмови про неї як про матір.

Відповідач просила суд визначити інший графік, відповідно до якого позивач буде зустрічатися з дитиною двічі на тиждень по 2-4 години в її присутності.

На виконання вимог частини 5 статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надав висновок щодо розв`язання спору, відповідно до якого вважав за доцільне встановити позивачу такий час спілкування з дитиною: щовівторка та щочетверга з 17-00 до 20 год. без присутності матері; у І та ІІІ субота кожного місяця з 12-00 до 20-00 год. у присутності матері; спільний відпочинок двічі на рік, протягом не менше 10 календарних днів як в межах України, так і за кордоном, за домовленістю між батьками. З метою уникнення конфліктних ситуацій орган опіки вважав за необхідне зобов`язати позивача дотримуватись режиму харчування, лікування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно відповідача, а відповідача - не перешкоджати позивачу у спілкуванні з дитиною і так само не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно позивача.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову щодо регулярних зустрічей з дитиною щовівторка та щочетверга з 17-00 до 20-00 год. без присутності матері і спільного відпочинку протягом 10 календарних днів - по 5 днів двічі на рік. Водночас позивач просив встановити інший, відмінний від заявленого, графік спілкування з дитиною у вихідні, а саме: щонеділі з 09-00 до 13-00 год. без присутності матері. За міркуванням позивача присутність матері під час його спілкування з сином негативно впливає на його поведінку.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду.

?20.09.2019 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 21.01.2020 (а.с. 24-25).

?В підготовчому засіданні 21.01.2020 стороною відповідача подано відзив на позовну заяву та заяву про допит свідка, а стороною позивача - заяву про приєднання документів (а.с. 30-32, 39, 48).

?Протокольними ухвалами від 21.01.2020 суд прийняв відзив на позов, встановив строки для подання інших заяв по суті справи, прийняв подані позивачем додаткові документи, відмовив у задоволенні заяви про допит свідка, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.04.2020 (а.с. 49-51).

?13.04.2020 від органу опіки та піклування надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника та висновок щодо розв`язання спору (а.с. 53-55).

?23.04.2020 у зв`язку з введенням карантинних заходів розгляд справи відкладено на 18.08.2020 (а. с. 56).

?18.08.2020 розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву для надання відповідачем додаткових доказів до 04.09.2020 (а.с. 60).

?21.08.2020 від позивача надійшла заява про часткове підтримання позовних вимог (а.с. 64).

?25.08.2020 від відповідача надійшли додаткові письмові докази (а.с. 65).

?04.09.2020 суд закінчив розгляд справи та вийшов до нарадчої кімнати, по виходу з якої 07.09.2020 оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

?

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування.

20.07.2012 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб.

Сім`я сторін мешкала у м. Донецьку, але у зв`язку з військовими діями на сході України подружжя переїхало до м. Києва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_5 .

З грудня 2018 р. сторони стали проживати окремо, при цьому син залишився з матір`ю.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2020 шлюб сторін розірвано. Даним рішенням також визначено місце проживання дитини з матір`ю.

На час розгляду справи дитина проживає з матір`ю, дідом та бабою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач проживає у подарованій йому матір`ю квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , де для дитини створені належні житлово-побутові умови, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 20.12.2019.

Позивач добровільно надає кошти на утримання дитини, що не заперечується відповідачем та підтверджується банківськими квитанціями.

Позивач посилається на те, що відповідач перешкоджає йому у вихованні дитини, проте жодних фактів і обґрунтувань на підтвердження цих обставин ним не наведено.

Відповідач заперечує факти вчинення позивачу перешкод у вихованні дитини вказуючи, що вона сама регулярно, кілька разів на тиждень, привозила дитину до батька для їх спілкування, що визнається позивачем.

Водночас відповідач не заперечує свого негативного ставлення до спілкування дитини з батьком без її присутності вказуючи, що з огляду на попередню поведінку позивача, його нестриманість та прояви агресії, їх спілкування без контролю з її сторони зашкодить інтересам дитини.

Аналізуючи пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, їх особисті пояснення в судовому засіданні та зміст рішення суду про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що між колишнім подружжям існує тривалий конфлікт, пов`язаний, зокрема, з різними поглядами на виховання дитини.

Отже ураховуючи, що конфліктні відносини сторін перешкоджають їм дійти згоди у питанні спілкування батька з дитиною і діяти виключно в інтересах дитини, наявні підстави для вирішення спору щодо реалізації батьківських прав позивача у судовому порядку.

Згідно з наданою відповідачем медичною документацією період новонародженості ОСОБА_5 був ускладнений низкою захворювань, до 1 року він спостерігався у лікарів з приводу білково-енергетичної недостатності, залізодефіцитної анемії, міатонічного синдрому, затримки мовного розвитку, у 2017 р. переніс інфекційний мононуклеоз. Зараз дитина часто хворіє респіраторними захворюваннями, спостерігається у медико-генетичному центрі «Центр орфанних захворювань» з діагнозом: синдром дефіциту уваги та гіперактивності. Гіпергомоцистемія. Недостатність метіонінсинтетази-редуктази 66GG. Вторинна мітохондріальна дисфункція.

За станом здоров`я дитина потребує особливої уваги та постійного динамічного спостереження спеціалістів, а саме: спостереження в КНП Міжобласному медичко-генетичному центрі «Центр орфанних захворювань»; спостереження та лікування у лікаря-невропатолога; спостереження психоневролога, заняття з психологом, психологічний комфорт; дієтотерапія; регулярний контроль показників крові; обмеження стресових ситуацій; медикаментозна терапія; динамічне спостереження педіатра та отоларинголога; відвідування дитячого дошкільного закладу санаторного типу; заняття в оздоровчих та розвиваючих гуртках.

Згідно з наявними у відкритому доступі у мережі Інтернет даними синдром дефіциту уважності та гіперактивності (СДУГ) - це порушення розвитку нервової системи, яке характеризується порушенням уваги, емоційною незрілістю, гіперактивністю та імпульсивністю. Посібник з діагностики психічних захворювань (DSM-5) описує його як «постійну модель поведінки з неуважністю та/чи гіперактивністю чи імпульсивністю, що заважає роботі чи розвитку».

Отже синдром дефіциту уважності та гіперактивності це не «погане виховання», а особливість дитини, яка впливає на здатність себе контролювати. Втім така особливість піддається медикаментозному і поведінковому лікуванню.

Незважаючи на відсутність в матеріалах справи даних про психологічне обстеження дитини, суд з урахуванням віку та стану здоров`я хлопчика не знайшов підстав для його виклику в судове засідання.

При вирішенні даного спору суд керується як положеннями національного сімейного законодавства, які регулюють питання здійснення батьківських прав, так і відповідними нормами міжнародного законодавства.

Так, відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За приписами статті 150 цього Кодексу батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов`язані поважати дитину.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р.

Стаття 18 Декларації проголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Відповідно до положень частини другої статті 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідач не оспорює психічне здоров`я позивача, наявність у нього нормальних умов проживання і достатнього доходу, доказів наявності у позивача шкідливих звичок, які б перешкоджали нормальному вихованню дитини, чи інших компрометуючих відомостей про його особу, суду не надано.

Отже на підставі оцінки сукупності встановлених обставин суд дійшов до переконання, що регулярне спілкування батька з сином буде сприяти його нормальному розвитку і вихованню, оскільки дитині потрібна любов і увага обох батьків, а роль батька у вихованні хлопчика є надзвичайно важливою.

Зі змісту відзиву та особистих пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні вбачається, що вона теж не заперечує проти регулярного спілкування батька з сином, втім вважає, що без її присутностіпозивач не здатен нормально спілкуватися з дитиною, оскільки не розуміє особливостей розвитку його нервової системи, що призводить до необґрунтованих покарань.

Аналізуючи висловлювання в судовому засіданні позивача, який наполягав на тому, що поведінка сина є лише наслідком його неправильного виховання, суд погоджується з доводами відповідача про нерозуміння і несприйняття позивачем встановленого дитині медичного діагнозу, що створює ризик завдання шкоди його емоційному благополуччю та психічному здоров`ю.

З урахуванням наведеного суд вбачає підстави для встановлення перехідного чотиримісячного періоду, протягом якого регулярне спілкування батька з дитиною відповідно до встановленого органом опіки та піклування і скорегованого позивачем в ході розгляду справи графіку (щовівторка і щочетверга впродовж трьох годин(з 17-00 год. до 20-00 год.) та кожні І і ІІІ неділі кожного місяця впродовж чотирьох годин (з 09-00 год. до 13-00 год.) має відбуватися лише в присутності матері, яка повинна, діючи в інтересах дитини, сприяти налагодженню їх стосунків, в тому числі шляхом роз`яснення позивачу особливостей спілкування з сином з урахуванням наявних у нього порушень розвитку нервової системи.

З огляду на складний характер відносин між сторонами та відсутність між ними конструктивного діалогу, після закінчення перехідного періоду регулярні зустрічі батька з сином мають відбуватися без присутності матері.

Також суд вважає за необхідне надати позивачу можливість спільно відпочивати з дитиною двічі на рік, під час осінніх, зимових, весняних або літніх канікул, - протягом п`яти днів як у межах України, так і за кордоном, за домовленістю між батьками.

Зважаючи на стан здоров`я дитини та не спростовані позивачем доводи відповідача про негативні висловлювання позивача щодо неї, суд зобов`язує позивача під час спілкування з дитиною дотримуватися розпорядку дня дитини, режиму харчування, рекомендацій лікарів та не допускати негативних розмов стосовно матері дитини.

В свою чергу суд зобов`язує відповідача не перешкоджати позивачу у спілкуванні з дитиною і так само не допускати негативних розмов стосовно батька дитини.

За внутрішнім переконанням суду, що базується на оцінці аргументів і доводів сторін та сукупності досліджених доказів, таке рішення відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити наступний графік участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

?щовівторка та щочетверга з 17-00 год. до 20-00 год. з можливістю відвідування житлового приміщення батька;

?кожна І та ІІІ неділі кожного місяця з 09-00 год. до 13-00 год. з можливістю відвідування житлового приміщення батька;

?спільний відпочинок двічі на рік, під час осінніх, зимових, весняних або літніх канікул, - протягом п`яти днів як у межах України, так і за кордоном, за домовленістю між батьками.

Впродовж перших чотирьох місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 проводити щовівторка та щочетверга з 17-00 год. до 20-00 год. на кожну І та ІІІ неділі кожного місяця з 09-00 год. до 13-00 год. в присутності матері ОСОБА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_1 під час спілкування з дитиною дотримуватися розпорядку дня дитини, режиму харчування, рекомендацій лікарів та не допускати негативних розмов стосовно матері дитини ОСОБА_3 .

Зобовязати ОСОБА_3 не перешкоджати батькові у спілкуванні з дитиною та під час спілкування з дитиною не допускати негативних розмов стосовно батька дитини ОСОБА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: