Справа № 2/1522/9658/11
Провадження №6/522/71/20
У Х В А Л А

05 березня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання: Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву ОСОБА_1 , за участі Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась 19.03.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2/1522/9658/11, виданий Приморським районним судом м. Одеси 07.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 18.10.2006 р., в сумі 1136523 (один мільйон сто тридцять шість тисяч п`ятсот двадцять три) грн., 82 коп., що включає в себе суму заборгованості за кредитом у розмірі 987427,98 гривень, суму заборгованості по процентам за користування кредитом 149095,84 гривень.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що строки пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущені, а отже відкриття приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. виконавчого провадження № 57961247 постановою від 21.12.2018 року незаконне.

Судове засідання, яке було призначене на 27.03.2019 року не відбулося через необхідність витребування матеріалів виконавчого провадження, слухання перенесене на 11.04.2019 року. Матеріали виконавчого провадження витребувані протокольною ухвалою суду від 27.03.2019 року.

11.04.2019 року у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів, розгляд справи відкладено на 03.05.2019 року.

03.05.2019 року розгляд справи не відбувся, через відправку цивільної справи 23.04.2019 року до Одеського апеляційного суду, у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2012 року та ухвали від 11.03.2013 року по даній справі.

Цивільна справа повернута з Одеського апеляційного суду 18.02.2020 року та передана судді 26.02.2020 року.

У судове засідання 05.03.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд розглядає заяву в порядку ч.3 ст.432 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.04.2012 року Приморським районним судом м. Одеси по справі № 2/1522/9658/11 ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 18.10.2006 р., в сумі 1136523 (один мільйон сто тридцять шість тисяч п`ятсот двадцять три) грн., 82 коп., що включає в себе суму заборгованості за кредитом у розмірі 987427,98 гривень, суму заборгованості по процентам за користування кредитом 149095,84 гривень; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках на користь ПАТ «Дельта Банк`судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 252 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках на користь ПАТ «Дельта Банк» державне мито в розмірі 1700 грн.

На виконання вказаного рішення суду в частині стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , 07.03.2013 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист, за яким 21.12.2018 року приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. відкрито виконавче провадження № 57961247.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16.01.2020 року, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2012 року скасовано в частині стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 , а в частині стягнення з ОСОБА_3 залишено без змін.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2020 року представнику ПАТ «Дельта Банк» відмовлено у поновленні строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 07.03.2013 року у відношенні боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 та 2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ст..18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Водночас, у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою ( Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст.77-80 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наданих суду доказів, вбачається, що строк пред`явлення до виконання, виконавчого листа на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2012 року в частині стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , який видано 07.03.2013 року Приморським районним судом м. Одеси та за яким 21.12.2018 року приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. відкрито виконавче провадження № 57961247, закінчився 23.04.2013 року, а судом відмовлено у його поновленні.

Згідно положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, позбавляє стягувача права на пред`явлення такого виконавчого листа до виконання, а згідно п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», накладає на виконавця обов`язок повернути такий виконавчий лист стягувачеві.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що законні підстави подальшого виконання виконавчого листа, виданого 07.03.2013 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.04.2012 року в частині стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк», відсутні, а тому цей виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 18, 76, 77, 81, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2/1522/9658/11, виданий Приморським районним судом м. Одеси 07.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 18.10.2006 р., в сумі 1136523 (один мільйон сто тридцять шість тисяч п`ятсот двадцять три) грн., 82 коп., що включає в себе суму заборгованості за кредитом у розмірі 987427,98 гривень, суму заборгованості по процентам за користування кредитом 149095,84 гривень.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 10.03.2020 року.

Суддя: В.Я. Бондар