ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2846/20 Справа № 197/1250/18 Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мірошниченко Марини Володимирівни на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року, ухваленого суддею Леонідовою О.В. у смт. Широке, Дніпропетровської області, відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання.

В мотивування заявлених вимог зазначив, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем. ОСОБА_3 навчається в Міжрегіональному центрі професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців на денному відділенні. На утримання сина, позивач витрачає щомісяця 7000,00 грн. Позивач отримує заробітну плату 11000 грн., коштів на утримання сина не вистачає, тому просить суд стягнути аліменти на утримання дитини з відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно.

Заочним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 рокупозов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 грудня 2018 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, при цьому відповідно до ч.2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2019 року за заявою представника відповідача заочне рішення скасоване справу призначено до розгляду.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 грудня 2018 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, при цьому відповідно до ч.2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мірошниченко М.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість рішення суду, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження доказів, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не ураховано, що син спочатку навчався в одному закладі, потім в іншому. Також не взято до уваги посилання відповідача, що вона не має фінансової можливості забезпечувати повнолітнього сина через те, що патент на працевлаштування на території Російської Федерації закінчився у черні 2019 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 15 квітня 2000 року. За рішенням суду від 24.04.2015 шлюб між ними розірвано (а.с. 3-5).

Від шлюбних відносин, сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Довідкою Широківської селищної ради № 4304 від 12.11.2018, підтверджений факт спільного проживання ОСОБА_3 , разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Повнолітній ОСОБА_3 навчався з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року на денному відділенні в Міжрегіональному центрі професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців за професією: "Лаборант хіміко-бактеріологічного аналізу. Плодоовочівник". Отримує стипендію 490 грн. (а.с. 9,37).

Згідно довідки ПАТ «ІнГЗК» №14/316 від 15 листопада 2019 року ОСОБА_1 працює електрослюсрем черговим з ремону устаткування, його середньомісячний заробіток становить 11482,45 грн (а.с.136).

Повнолітній ОСОБА_4 хворіє, перебуває на диспансерному обліку. Зокрема, згідно з витягом з протоколу ЛКК КНП «Широківський центр первинної медичної допомоги» від 01.08.2019 № 123, ОСОБА_3 перебуває на обліку в КНП «Широківський центр первинної медичної допомоги» Широківської районної ради» Широківська амбулаторія ЗПСМ (а.с. 98).

З довідки Інгулецького коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» №318 від 15.08.2019 видно, що ОСОБА_3 навчається на другому курсі денного відділення Інгулецького коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» за спеціальністю «збагачення корисних копалин», з 01 вересня 2019 року по 29 червня 2022 року (а.с. 99).

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача аліменти на період навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 12 грудня 2018 року до досягнення ОСОБА_3 23 років, суд першої інстанції виходив з майнового стану сторін, обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей за умови навчання в учбовому закладі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 аліментів на період його навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України.

Проте з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд першої інстанції виходив з факту досягнення ОСОБА_1 .. повноліття й продовження ним навчання, при цьому визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд не встановив й не врахував обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги відповідача, що при визначенні розміру аліментів, суд не взяв до уваги матеріальне становище іншого з батьків, а саме матері повнолітнього, яка має на утриманні іншу неповнолітню дитину 2015 року народження від другого шлюбу.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Проте, колегія суддів не може погодитися із доводами представника відповідача щодо тяжкого матеріального становища відповідача та неможливості сплачувати аліменти, як підставу для відмови в позові.

Жодного доказу тяжкого матеріального становища ні відповідачем, ні її представником не надано. Посилання на закінчення строку дії патенту на працевлаштування на території Російської Федерації не свідчить про відсутність можливості його поновлення, та або можливості працевлаштування на території України. Зважаючи на те, що доказів неможливості працевлаштування за станом здоров`я відповідачем не надано.

Доводи апеляційної скарги про зміну учбового закладу повнолітнім, як підставу для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів, колегія суддів вважає неприйнятними. Розгляд справи в суді першої інстанції триває з грудня 2018 року, за цей період часу, повнолітній продовжив навчання в іншому учбовому закладі, що не звільняє відповідача від обов`язку його забезпечувати на період навчання.

Враховуючи вимоги Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» , встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу на місяць з 01 грудня становить 2102 грн.

Виходячи із середньомісячної зарплати позивача ОСОБА_1 , розмір якої становить 11482,45 грн., тобто витрати на утримання сина в розмірі ј від його заробітку будуть становити 2870,61 грн., що забезпечить мінімально гарантований прожитковий мінімум.

Колегія суддів не може погодитися із посиланням позивача на стан здоров`я повнолітнього ОСОБА_1 , та необхідність у витратах на медикаментозне лікування та обстеження, оскільки позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, через стан здоров`я, в порядку ст. 185 СК України, позивачем не заявлено.

Оцінивши в сукупності усі наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та змінення рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 зменшивши цей розмір до 1/10 частини, буде достатнім для належного матеріального забезпечення ОСОБА_3 на період навчання.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 381-383 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мірошниченко Марини Володимирівни ,задовольнити частково.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року, змінити в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на час навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зменшивши цей розмір з 1/6 до 1/10 частини з усіх видів доходу (заробітку).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 05 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: