РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря Корніюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 18 лютого 2020 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, що 20 вересня 2002 року між нею, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Ростанською сільською радою Шацького району Волинської області, актовий запис № 4 та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 .

Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сім`ї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сім`ї відсутні взаєморозуміння та довір`я. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. На сьогоднішній день збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим, оскільки вона ні за яких умов не буде проживати однією сім`єю з відповідачем. Подальше спільне їх життя як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, оскільки проживання в спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між нею та відповідачем, а також інтересам їхніх дітей, оскільки спільне проживання, а також сварки і конфлікти, можуть завдавати моральних та психологічних страждань дітям. Примирення між ними є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись та вирішити спірні питання не дали позитивного результату, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати.

Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви сторін, де ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять справу розглядати за їх відсутності.

При цьому, позивач позовні вимоги підтримує і просить шлюб розірвати, а відповідач позов визнає, також зазначаючи на необхідності розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та ОСОБА_1 .

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних правта обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 20 вересня 2002 року укладено шлюб, який зареєстрованийРостанською сільською радою Шацького району Волинської області, актовий запис № 4 та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін на даний час фактично припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов, заперечень не скористався, натомість надав суду заяву, де не заперечує проти задоволення позову, а тому у суду нема підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згодна на примирення, а відповідач визнав позов, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд приймає рішення про залишення позивачці прізвища, яке вона отримала внаслідок одруження, - ОСОБА_6 причому, суд зазначає, що вибір прізвища після розірвання шлюбу є виключним правом лише позивачки, так як під час вирішення даного питання думка відповідача при вирішенні спору судом не враховується.

Керуючись ст. ст.7, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст.104, 112-115 СК України, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: невідомо, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), який був зареєстрований20 вересня 2002 року Володимир-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 4.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, у цей же строк з дня його отримання.

Головуючий (підпис ).

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер