Провадження № 2/643/330/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Петрової О.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є гроші» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 15043,77 грн., судові витрати та витрати за юридичні послуги.

Свої вимоги мотивує тим, що 06.04.2018 року між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № -000537 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті http://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Так, договір № -000537 від 06.04.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченої ст. ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Платіжним повідомленням підтверджується, що Позивачем було перераховано на картковий рахунок Відповідача позику у розмірі 2100 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017р. Відповідно до умов п. 10.1.3 Договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування Позикою. Строк надання послуг за цим договором розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов Договору. Строк, на який надається позика за цим Договором становить 31 день. Дата надання Позики 06.04.2018 року. Дата повернення позики - не пізніше 23:00 06.05.2018 року включно. Відповідно до умов Договору сума процентів за користування позикою становить 763,77 грн. за 31 день. Проценти за користування позикою становить 2% за кожен день користування Позикою, що становить 730 процентів річних. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (42 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті Позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 2863,77 грн. Позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови Договору. Відповідно до п. 7.1 Договору у випадку порушення Позичальником строку повернення Позики та/або сплати Суми процентів за користування позикою, Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3,00 % від залишку Суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Станом на 30.08.2018 року у Відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 15043,77 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2100,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 5635,77 грн.; заборгованості за пенею - 7308 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати за юридичні послуги в розмірі 1500,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 06.04.2018 року між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № -000537 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті http://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12, ч. 1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, платіжним повідомленням № 2829 від 28.12.2018 року позивачем перераховано на картковий рахунок відповідача позику в сумі 2100,00 грн.

Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою.

Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав та станом на 30.08.2018 року у Відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 15043,77 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2100,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 5635,77 грн.; заборгованості за пенею - 7308 грн.

Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору вказаного договору.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В ч.2 ст.509 ЦК України зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ч.1ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором.

За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, судовий збір в сумі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем було надано: договір про надання юридичних послуг №01/08-1 від 01.08.2018 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 20 від 29.08.2018 року по Договору про надання юридичних послуг, платіжне доручення №672 від 04.09.2018 року.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є гроші» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , (іпн НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є гроші» () заборгованість за договором позики №-000537 в сумі 15043,77 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , (іпн НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є гроші» () суму сплаченого судового збору у розмірі 1762 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн., а разом 3262 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Мельникова