Провадження № 2-н/263/1618/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Соловйов О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за серпень 2019 року в розмірі 7026,40 грн.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч.2 ст.160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пункт 1 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачає, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року, до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. Відсутність документів, що підтверджують наявність суб`єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб`єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Таким чином, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, та наявністю документів на підтвердження перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а також документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

При цьому, заявником до заяви додано довідку форми ОК-5 індивідуальні відомості про застраховану особу, що на думку суду не є належними документами, які свідчили б про безспірність розміру нарахованої заробітної плати, яка підлягає стягненню у наказному провадженні, а отже вказані обставини свідчать про наявність спору щодо розміру заборгованості, у тому числі на час звернення із вказаною вище заявою до суду.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відомості про заробітну плату з реєстру застрахованих осіб стосуються доходу, грошового забезпечення, допомоги та компенсації, на які нараховані та з яких сплачено страхові внески, та не є показником, який застосовується для оцінки розміру нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Таким чином, із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, поданих ОСОБА_1 вбачається наявність спору та не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу за заявою, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за вказаною заявою.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 160 - 161, 163, 165- 166 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за серпень 2019 року в розмірі 7026,40 грн. відмовити.

Роз`яснити Заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.3 - 6 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ця ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя О.Л.Соловйов