Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23.12.2020 року м. Мостиська

єдиний унікальний номер № 448/294/20

провадження №2/448/358/20

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

секретар судового засідання Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Яворівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), про зміну способу стягнення, розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 - не з`явився,

представник позивача ОСОБА_3 ,

відповідачка ОСОБА_2 - не з`явилася,

третя особа старший державний виконавець Яворівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Карп`як А.В.,

в с т а н о в и в:

І. Короткий виклад позовних вимог

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , діючи в інтересах та від імені позивача, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Яворівський РВ ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про зміну способу стягнення, розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості.

Стверджує, що рішенням Мостиського районного суду у справі №448/805/13-ц від 25.06.2013 року з позивача ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі Ѕ всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішення суду набрало законної сили 08.07.2013 року та на його підставі було видано виконавчий лист №448/805/13-ц.

Наголошує, що по вищевказаному виконавчому листі наявна заборгованість, що підтверджується розрахунком та яка, на думку позивача, утворилася безпідставно.

Зазначає, що згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26.01.2015 року у справі №448/12/15-ц було задоволено позов позивача про виключення з актового запису про народження дитини-сина ОСОБА_6 відомостей про нього, як батька дитини.

Наголошує, що від часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, у позивача змінився сімейний та майновий стан, а саме на даний час він одружений та має на утриманні та вихованні неповнолітню дитину від даного шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім цього, протягом 2014-2016 років позивач брав участь у антитерористичній операції, за час перебування в АТО в нього погіршилося здоров`я та отримав контузію, що стверджується даними його медичної картки. Згідно довідки обласної МСЕК №3 про результати визначення у застрахованого ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, 28.01.2016 року визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 20 %.

Стверджує, що зміна сімейного стану, погіршення стану здоров`я і необхідність постійного лікування є саме тими випадками, на підставі яких відбувається зміна (зменшення) розміру аліментів. Крім цього, вважає, що оскільки позивач не є батьком дитини сина ОСОБА_6 , сплачувати аліменти на його утримання та заборгованість він не зобов`язаний.

З огляду на зазначене, просить суд: змінити спосіб стягнення аліментів згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області у справі №448/805/13-ц від 25.06.2013 року, а саме зменшити розмір аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття; звільнити позивача ОСОБА_1 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; звільнити позивача ОСОБА_1 , від сплати заборгованості по виконавчому листі №448/805/13-ц від 13.08.2013 року.

ІІ. Позиція учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи містяться повноваження представника, згідно яких його інтереси представляє ОСОБА_3 ..

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, згідно якого вона частково визнає позов та згідна на зменшення розміру аліментів з Ѕ частки заробітку (доходу) на 1/3 частки, в інших вимогах просить суд відмовити. Також в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особа старший державний виконавець Яворівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Карп`як А.В. в судовому засіданні щодо вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

ІІІ. Процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 22.04.2020 року постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

12.05.2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.05.2020 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та проведення розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

24.07.2020 року на адресу суду від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву.

11.08.2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 21.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІV. Обставини справи, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2000 року та який розірвано рішенням Мостиського районного суду Львівської області 30.09.2013 року.

У період шлюбу у сторін народилося троє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказані обставини встановлені рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 25.06.2013 р. у справі № 448/805/13-ц.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до рішення Мостиського районного суду Львівської області від 25.06.2013 р. у справі № 448/805/13-ц з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання: дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до досягнення ними повноліття, та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_2 , починаючи стягнення з 28.05.2013 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 08.07.2013 року та сторонами не оскаржувалось. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист № 448/805/13-ц та відкрито виконавче провадження ВП №39502400.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 26.01.2015 року у справі № 448/12/15-ц виключено з актового запису №08 (складеному 01.08.2012 року у виконавчому комітеті Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області) про народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Рішення суду набрало законної сили 06.02.2015 року та відповідачкою ОСОБА_2 не оскаржувалося.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №39502400, заборгованість ОСОБА_1 , зі сплати аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнутих з нього на підставі виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області від 13.08.2013 року, за період з 01.01.2015 року по 31.05.2020 року становить 56 427 грн. 86 коп., залишок боргу становить 33 357,98 грн. Дана обставина підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, складена старшим державним виконавцем Яворівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Карп`яком А.В..

Позивач ОСОБА_1 , на даний час одружений, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.08.2014 року та має на утриманні та вихованні дочку від даного шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 11.11.2014 року). Протягом 2014-2016 років позивач брав участь у антитерористичній операції, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 13.06.2017 року №1010 та посвідченням учасника АТО від 25.05.2015 року серії АА №307911. За час перебування в АТО позивач ОСОБА_1 отримав контузію, що підтверджується довідками про стан здоров`я та виписками з госпіталю про лікування, зокрема свідоцтвом про хворобу №1526, направленням на МСЕК №445 від 18.01.2015 року, передвідним епікризом №1935, довідкою ВЛК №1352/1 від 23.09.2014 року, передвідним епікризом з історії хвороби №461.

V. Застосоване судом законодавство та висновки суду:

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7 статті 7 СК України).

Частинами 1 та 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Аналогічна норма міститься і в статті 27 Конвенції ООН про права дитини, згідно якої кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Правовий аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини, підлягають сплаті саме батьком дитини.

Відповідно дост.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведене джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до підп.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище позивача ОСОБА_1 , який є учасником АТО, брав участь в антитерористичній операції щодо захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в результаті чого втратив професійну працездатність в розмірі 20 %, тобто є обмежено працездатним і може бути працевлаштований, однак здатен працювати в полегшених умовах, а також судом враховується та обставину, що на даний час він одружений та має на утриманні та вихованні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім цього, суд враховує, що на даний час, старша донька сторін, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття та стягнення аліментів на таку припинено.

Крім цього, згідно з частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду (ч. 2 ст. 188 СК України).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем, тощо). При цьому такі обставини повинні мати місце саме на час виникнення такої заборгованості.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (постанова Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17).

Виключення із актового запису про народження ОСОБА_8 відомостей про позивача ОСОБА_1 , як батька дитини згідно рішення суду від 26.01.2015 року є обставиною, що породжує припинення правовідносин в контексті обов`язковості сплати аліментів та виникнення заборгованості по аліментах з дня набрання цим рішенням законної сили, а саме з 06.02.2015 року.

При цьому суд враховує, що у рішенні суду від 26.01.2015року зазначено, що відповідачка ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, де зазначила, що не заперечує проти задоволення позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині припинення стягнення та звільнення від сплати заборгованості позивача ОСОБА_1 за аліментами, які стягуються на користь сина ОСОБА_8 за період часу з 06.02.2015 року по теперішній час є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам яка утворилась за період часу до 06.02.2015 року, суд враховує що аліментні обов`язки на позивача було покладено судом відповідно до Закону.

Починаючи з 25.06.2013 року до дати скасування актового запису про його батьківство, аліментні зобов`язання позивач не виконував. У зв`язку з чим неповнолітня дитина ОСОБА_10 , батьком якого відповідно до Закону був зазначений ОСОБА_1 , не мала належного утримання та батьківського піклування, що протирічить інтересам неповнолітньої дитини.

Таким чином, враховуючи вище викладене, керуючись інтересами неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , суд не вбачає підстав звільнення позивача від сплати заборгованості за сплатою аліментів, яка виникла до 06.02.2015 року, тому позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема, враховуючи стан здоров`я позивача, зміну його матеріального та сімейного становища, наявність інших осіб на його утриманні, а також беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та виходячи із того, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та змінити спосіб стягнення аліментів, а саме зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 25.06.2013 року у справі №448/805/13-ц, на стягнення аліментів «у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття».

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно дост.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

VI. Судові витрати:

Виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору у сумі 840,80грн.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 були задоволені частково, зокрема у повному обсязі задоволено вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів шляхом їх зменшення, а також припинено стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами в частині щодо стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються виконавчим листом Мостиського районного суду Львівської області від 13.08.2013 року у справі №448/805/13-ц, починаючи з 06.02.2015 року, тому судовий збір підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Яворівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), про зміну способу стягнення, розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, а саме зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 25.06.2013 року у справі №448/805/13-ц, на утримання дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 «в розмірі Ѕ частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.05.2013 року і до досягнення дітьми повноліття» на стягнення аліментів «у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття».

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки с.Підліски, Мостиського району Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються виконавчим листом Мостиського районного суду Львівської області від 13.08.2013 року у справі №448/805/13-ц.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 від сплати заборгованості за аліментами в частині щодо стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки с.Підліски, Мостиського району Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на утримання сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються виконавчим листом Мостиського районного суду Львівської області від 13.08.2013 року у справі №448/805/13-ц, починаючи з 06.02.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки с.ПідліскиМостиського району Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять гривень) 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 12.01.2021 року.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус