Справа № 211/733/20
Провадження № 2/211/1037/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Чернушкіній Г.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною власністю подружжя,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною власністю подружжя. В обґрунтування позову зазначив, що за час перебування в шлюбі з відповідачкою в період з 28.02.2011 року по 21.08.2019 року, придбали нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та рухоме майно: планшетний UK HUAWH1 Media Pad (51991962); пральну машину Samsung; водонагрівач Gorenje 100 л.; мультиварку Redmond RMS-M223S; духову шафу Pyramida; кухонний диван кутовий; комод; кухонний гарнітур; диван кутовий. На теперішній час відповідач не бажає добровільно поділити вказане майно шляхом укладання відповідного договору, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду. Позивач просить суд в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а за відповідачкою залишити в особистій приватній власності планшетний UK HUAWH1 Media Pad (51991962); пральну машину Samsung; водонагрівач Gorenje 100 л.; мультиварку Redmond RMS-M223S; духову шафу Pyramida; кухонний диван кутовий; комод; кухонний гарнітур; диван кутовий.

Ухвалою суду від 07.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача адвокат Гузєв І.Г. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність відповідача, проти позовних вимог не заперечує, оскільки запропонований спосіб поділу майна відповідає інтересам сторін.

Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Як встановлено судом, сторони з 28 лютого 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 серпня 2019 року між ними розірвано (а.с. 24-25 - копія рішення суду).

В період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.11.2012 року ОСОБА_3 придбано трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 5-9 копія договору, а.с. 10-11,1 2 копія витягу). Відповідно до звіту про оцінку від 27.01.2020 року, вартість зазначеної квартири складає 126455 гривень ( а.с. 13). Також в період шлюбу придбано рухоме майно: планшетний UK HUAWH1 Media Pad (51991962) вартістю 4999.90 гри.; пральна машина Samsung (.37-47) вартістю 8804 грн.; водонагрівач Gorenje 100 л. вартістю 3190.25 грн.; мультиварка Redmond RMS-M223S вартістю 1483 грн.; духова шафа Pyramida вартістю 6725 грн.; кухонний диван кутовий вартістю 13 200 грн.; комод вартістю 6200 грн.; кухонний гарнітур вартістю 67 500 грн.; диван кутовий вартістю 25350 грн. Загальна вартість даного рухомого майна складає 137 452 грн. ( а.с. 14-22).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута на час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року по справі № 6-843цс17.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 СК України).

Згідно із частинами першою та третьою статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (стаття 70 СК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються сторони, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, приймаючи до уваги визнання позовних вимог стороною відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 60, 61,63, 70-73 СК України, ст.ст. 2,10, 12, 13, 81, 141, 158, 263, 265 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною власністю подружжя - задовольнити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОК1ІП НОМЕР_1 ) право особистої приватної власності на трикімнатну житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,3 кв.м.. в тому числі житловою площею 39,4 кв.м.; визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право особистої приватної власності на планшетиий ПК HUAWF.I Media Pad (51991962), пральну машину Samsung (37-47), водонагрівач Gorenje 100 л., мультиварку Redmond RMS-M223S. духову шафу Pyramida. кухонний диван кутовий, комод, кухонний гарнітур, диван кутовий.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 березня 2020 р.

Суддя: В. А. Папарига