Справа № 209/1328/20
Провадження № 2/209/702/20
13 листопада 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
за участі: секретаря Кулік О.О.,
представника позивачки - ОСОБА_1 ,
третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,
ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначила, що її малолітній дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який вона набула на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 липня 2017 року та на підставі договору дарування частки будинку. У вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_2 , малолітня ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_5 , яка з травня 2000 року в будинку не мешкає, що підтверджується актом, затвердженим головою квартального комітету № 9. Через реєстрацію відповідачки у будинку порушуються права власника будинку щодо користування та розпорядження нерухомим майном, а на її родину покладаються додаткові фінансові обов`язки відносно сплати комунальних послуг за відсутню особу. Посилаючись на статті 322, 360, 391 ЦК України, вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 03 червня 2020 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 01 липня 2020 року закрито підготовче провадження і справа призначена до розгляду по суті.
Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, єє інтереси представляє адвокат Демінов О.І.,
Відповідачка ОСОБА_5 в судове засіданнятакож не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позовну заяву та не надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Представник Служби у справах дітей Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився. До судового розгляду справи від начальника служби у справах дітей Пелипас Галини до суду надійшло клопотання, в якій вона просить розглядати справу за відсутності представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, оскільки інтереси малолітньої ОСОБА_4 не зачіпаються.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч.3 ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності відповідачки та представника Служби у справах дітей та органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Представник позивачки ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , - адвокат Демінов О.І. у вступному слові стисло виклав зміст та підстави позовних вимог щодо предмету позову, просив позов задовольнити та надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.
Третя особа ОСОБА_2 у вступному слові не заперечував проти задоволення позову та допитаний як свідок, згідно ст. 234 ЦПК України, надав показання про те, що позивачка ОСОБА_3 є дружиною його померлого сина ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 їх дочка та його онука. Відповідачка ОСОБА_5 є його, ОСОБА_2 , дочкою. Будинок АДРЕСА_1 належав його померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 дружині ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його син ОСОБА_6 , який мешкав у будинку АДРЕСА_1 . В цьому будинку були зареєстровані: він, ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_7 , син ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_5 , та онука ОСОБА_9 . Після смерті дружини ОСОБА_7 дочка ОСОБА_10 відмовилася від спадкування на будинок. Спадщину у вигляді будинку отримали він та онука ОСОБА_11 , яка спадкувала після смерті свого батька ОСОБА_12 , який був спадкоємцем 1-ї черги після смерті своєї матері ОСОБА_7 . Потім він, ОСОБА_2 , подарував свою 1/2 частку будинку онуці ОСОБА_11 , і в теперішній час весь будинок в цілому належить ОСОБА_4 . У 2000 чи у 2004 році дочка ОСОБА_13 зареєструвалася у спірному будинку, щоб оформити закордонний паспорт, але в будинку вона не проживала. Вона і до цього не мешкала в будинку. Після отримання закордонного паспорту дочка ОСОБА_13 виїхала до Португалії, де створила сім`ю, отримала громадянство цієї держави та мешкає там до теперішнього часу, але залишається зареєстрованою у будинку. ОСОБА_14 хоче продати будинок і купити квартиру, але реєстрація відповідачки заважає це зробити. Дочка ОСОБА_13 повідомила, що вона не буде приїздити в Україну, щоб виписатися з будинку. Він не заперечує, щоб відповідачку виписали з будинку.
Вислухавши вступне слово представника позивачки адвоката Демінова О.І., третьої особи ОСОБА_2 , та його показання, як свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, виданим 23 липня 2013 року державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстрованим в реєстрі № 1-1997 (а.с. 21), договором дарування 1/2 частки будинку, посвідченим 23 травня 2017 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Савченко К.Є., зареєстрованим в реєстрі за № 303 (а.с. 19), та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 травня 2017 року (а.с. 20)
Позивачка ОСОБА_14 є матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6), і відповідно є законним представником своєї малолітньої дочки.
Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_2 , який був допитаний як свідок, ОСОБА_9 є його онукою, позивачка є дружиною його померлого сина ОСОБА_6 , а відповідачка ОСОБА_15 є його дочкою.
Згідно довідки голови квартального комітету № 9 Дніпровського району (а.с. 12) та домової книги (а.с. 13-18), в будинку АДРЕСА_1 в теперішній час зареєстровані: малолітня ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_15 .
В суді свідок ОСОБА_2 стверджував, що його дочка ОСОБА_15 тільки зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , але тривалий час не мешкає в ньому, постійно проживає у Португалії, де створила сім`ю та отримала громадянство.
Згідно акту № 10/7/3 від 08 травня 2020 року (а.с. 22), що складений на підставі свідчень сусідів позивачки, що мешкають в будинку АДРЕСА_2 ( ОСОБА_16 ), в будинку АДРЕСА_3 ( ОСОБА_17 ) по АДРЕСА_1 , та затверджений головою квартального комітету ОСОБА_18 , відповідачка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не мешкає у будинку АДРЕСА_1 з 2000 року.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_10 , яка є членом сім`ї власника будинку - малолітньої ОСОБА_4 , не мешкає у будинку АДРЕСА_1 з 2000 року, тобто більше одного року, і будь-які угоди між нею та законним представником власника будинку позивачкою ОСОБА_3 не укладалися.
Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла чи законом .
У пункті 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року зазначено «Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.».
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Суд вважає, що реєстрація відповідачки у спірному будинку істотно ущемляє права власника нерухомого майна - малолітньої ОСОБА_4 , перешкоджає здійсненню її прав по користуванню та розпорядженню власністю, бо позивачка як законний представник власника будинку, вимушена сплачувати комунальні послуги, що нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих у будинку осіб, за особу, яка не мешкає у житловому приміщенні та не користується цими послугами, а також не може розпорядитися будинком в інтересах своєї дочки ОСОБА_4 .
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачка, як член сім`ї власника будинку, і яка не є власником житла, не проживаючи в будинку без поважних причин понад один рік (з 2000 року), втратила право користування жилим приміщенням в належному малолітній ОСОБА_4 будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом у будинку АДРЕСА_1 , є підставою для зняття її з реєстрації по цьому будинку.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, про усунення перешкод в користуванні про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн.
Повне судове рішення складено 04 грудня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання повного заочного рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.