ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осауловій Н.А., у цивільній справі № 381/1029/14-ц (провадження № 2/381/255/20) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

З 2014 року в провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває дана цивільна справа.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2019 року, вказану справу було розподілено судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осауловій Н.А..

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2019 р. Дану справу було прийнято до провадження та призначено до судового розгляду по суті.

02 березня 2020 року до канцелярії суду надійшла та була передана судді заява відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А.. від розгляду вказаної цивільної справи. Заява обґрунтована тим, що 04.02.20 в судовому засіданні ним вже було заявлено відвід судді Осауловій H.A. від розгляду даної справи, однак йому було відмовлено в його задоволенні. Зазначив, що суддею Осауловою Н.А. були постановлені ухвали у справах за участі тих самих сторін, зміст яких дав йому додаткові підстави вважати про наявність безсторонності судді Осаулової Н. А.. Окрім того, зазначив, що після того, як суддя Осаулова H.A. відмовила в задоволенні його клопотань про витребування доказів по справі 381/1029/14-ц, остаточно переконався в тому, що суддя Осаулова H.A. відступила від вимог Бангалорських принципів безсторонності судді, та вважає, що суддя не може постановити об`єктивного рішення по справі.

Тому, з метою уникнення сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом (чи безсторонності судді при розгляді даного позову) та порушення його прав в тому числі в доступі до правосуддя та права на розгляд справи на принципах безсторонності просив задовольнити його відвід головуючому по справі судді Осауловій Н.А. від розгляду справи № 381/1029/14-ц.

В судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не з`явилась, через канцелярію суду подала клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився без поважних причин, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Оскільки, вказана заява про відвід надійшла від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , який не з`явивсь в судове засідання з невідомих суду причин, а справа перебуває в провадженні суду з лютого 2014 року, а в провадженні судді Осаулової Н.А. з 28 листопада 2019 року і без вирішення у процесуальний спосіб існуючого відводу неможливо визначитись із подальшим розглядом справи, тому суд вважає за можливе розглянути вказану заяву під час даного судового засідання у відсутність учасників справи, які були повідомлені належним чином про дату і час його проведення напередодні.

Розглядаючи заявлений відвід слід зазначити, що вимогами ч. ч. 2-5 ст. 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів вказаної цивільної справи, то вказана цивільна справа перебуває в провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області з 2014 року та неодноразово перебувала в провадженнях суддів Фастівського міськрайонного суду. 04 грудня 2019 року дану справи прийнято до провадження суддею Осауловою Н.А. та призначено справу до судового розгляду по суті. Судові засідання по справі були призначені на 09 січня 2020 року, 21 січня 2020 року, 04 лютого 2020 року та 02 березня 2020 року.

При цьому, судове засідання 04 лютого 2020 року проводилося за участю відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 в зазначеному судовому засіданні Уколовим С.М. вже було заявлено відвід головуючому судді Осауловій Н.А.,. з підстав незгоди з прийнятими головуючим суддею процесуальними рішеннями у даній справі, а саме відмовою у задоволенні клопотання про витребування доказів, а також з незгодою з процесуальними рішеннями прийнятими в інших справах за участі тих самих сторін. В задоволені відводу, ухвалою судді Соловей Г.В. від 06 лютого 2020 року, ОСОБА_1 було відмовлено.

Так, заявлення відводу на стадії розгляду справи по суті у відповідності до вищевказаних вимог ст. 39 ЦПК України не допускається та можливе лише у виняткових випадках і лише протягом 2 днів, з часу коли заявнику стали відомі такі нові обставини для відводу.

Між тим, заява про відвід була подана до суду 02 березня 2020 року, тобто з порушенням вказаних строків без надання клопотання про їх поновлення та із зазначенням обставин для відводу, що були відомі позивачу при проведенні попередніх судових засідань.

За умовами ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Між тим, клопотання про поновлення строку на подачу вказаної заяви до суду заявником також подане не було.

При цьому, за умовами ч. 4 ст. 36 ЦПК України законодавець визначив, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З аналізу змісту вказаних норм законодавства у взаємозв`язку із наведеними ОСОБА_1 підставами для відводу судді, викладеними у заяві від 02 березня 2020 року, та розгляду справи по суті на час її подання, за відсутності виняткових випадків для виникнення підстав для його з`явлення, суд приходить до висновку про залишення вказаної заяви про відвід без розгляду.

Більше того, подання вказаної заяви про відвід судді від 02 березня 2020 року, суд вважає слід визнати зловживанням процесуальним правом з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, з`явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (частина четверта статті 44 ЦПК України).

За змістом ст.144 ЦПК України, суд може застосувати заходи процесуального примусу, в тому числі у вигляді попередження.

Зважаючи на той факт, що відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 вже вдруге заявляється відвід судді Осауловій Н.А. з аналогічних підстав, при наявності вже вирішеного відводу та безпосередньо під час розгляду справи по суті перед судовим засіданням, з метою перенесення розгляду справи без дотримання вимог ЦПК України, суд розцінює вказані дії як зловживанням своїм процесуальним правом з метою затягування розгляду справи, тобто вчиняє дії по унеможливлюванню здійснення своєчасного судочинства.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Зазначені обставини доводять факт зловживання ОСОБА_1 своїм процесуальним правом на відвід судді, що є достатньою підставою для застосування до нього заходу процесуального примусу у вигляді попередження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 44, 123, 126, 144, 352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати подану ОСОБА_1 заяву від 02 березня 2020 року про відвід судді Фастівсьокго міськрайонного суду Київсьокї області Осаулової Н.А. від розгляду цивільної справи за № 381/1029/14-ц (провадження 2/381/255/20) - зловживанням процесуальними правами.

Застосувати до відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 заходи процесуального примусу в вигляді - попередження.

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А., у цивільній справі № 381/1029/14-ц (провадження № 2/381/255/20) - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи або без участі учасників зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст виготовлено 06.03.2020 р.