Провадження № 2/947/1614/20
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі Шпак К.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд -
ВСТАНОВИВ:
12.12.2019 року позивачка ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 07.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №682, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з червня 2019 року, а тому примирення подружжя неможливе, у зв`язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. Дитина проживає разом з позивачкою. Також, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2000 гривень, але не менш ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що відповідач неофіційно працює будівельником, іноді нерегулярно надавав матеріальну допомогу малолітньої дитині у розмірі 1000 грн, однак з січня 2020 року припинив надавати допомогу, але малолітня дитина з огляду на її стан здоров`я потребує допомоги на лікування, розвиток та підтримку імунітету, тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2019 року, вищезазначену справу було розподілено судді Гниличенко М.В.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13.12.2019 року провадження по справі було відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22.01.2020 року.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв або клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /до шлюбу « ОСОБА_4 »/ 07.07.2012 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №682, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 /а.с.6/.
Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано повторно 11.01.2017 року, актовий запис № 127, серія НОМЕР_2 , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.11/.
Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з червня 2019 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють.
Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.
За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.
На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача відносно розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Крім того, у позові містяться вимоги про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, проте у судовому засіданні позивач уточнила позов та просила не розглядати вимогу щодо стягнення додаткових витрат на дитину, тому суд розглядає вимогу про стягнення аліментів, та вважає, що вимога про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 2000 гривень підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України).
Відповідно до ст.ст.180, 181ч.3, 183ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення, частка заробітку (доходу) матері, батька, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно відомості № П4-187604-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 19.11.2019 року дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована з 13.03.2017 року разом з матір`ю ОСОБА_1 /а.с10/.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 25.10.2017 року. / а.с. 12/.
Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач ОСОБА_2 , будучи батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний брати участь в її вихованні та утриманні до досягнення нею повноліття. При цьому суд приймає до уваги, що відповідач працездатна особа, інших дітей не має, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, дитина є особою з інвалідністю та потребує матеріальної допомоги для забезпечення потреб повноцінного догляду та лікуванні.
Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень. Тому розмір аліментів на дитину має узгоджуватись з вказаними сумами.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно з подальшою індексацією з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 12.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ч.1 ЦПК України).
Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 12.12.2019 року.
При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та малолітньої дитини.
Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимогу немайнового характеру про стягнення аліментів в розмірі 768,40 гривень, оскільки саме у такому розмірі він був встановлений на момент подання вищевказаного позову до суду.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів на утримання дитини-інваліда підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 187, 211, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 104,105,110,112,141, 180,182,184 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу « ОСОБА_4 »/ та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №682, які від шлюбу мають дитину розірвати.
Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу « ОСОБА_4 »/ та ОСОБА_2 , вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_5 , на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 /дві тисячі / гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 12.12.2019 року та до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_4 на користь держави судовий збір у розмірі 768 /сімсот шістдесят вісім/ гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2020 року.

Суддя Гниличенко М. В.