Справа № 930/105/20
Провадження №2/930/348/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07.05.2020 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань Євтодієвої Н.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи її тим, що йому на праві власності на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_1 від 05.12.1994 року належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

У вказаному будинку із народження був зареєстрований та проживав його син - відповідач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доказом цього є довідка № 2303 від 09.07.2018 р. та відповідний запис № 4 в Домовій книжці.

У 2016 році відповідач із вказаного житлового будинку виїхав та проживає окремо, проте, зареєструвати своє фактичне місце проживання і знятися із реєстрації місця проживання у належному йому будинку - відповідач відмовляється.

Стосунки між позивачем та його сином напружені і досягнути домовленості не вдається.

Позивач має бажання продати вказаний будинок і на вимогу покупця усі зареєстровані у будинку члени сім`ї позивача мають знятися із реєстрації.

Відмова відповідача по справі змінити реєстрацію свого місця проживання порушує конституційні права позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Так як відповідач по справі ОСОБА_1 , як член його сім`ї, не проживає у належному позивачу будинку із 2016 року, тобто майже три роки, не бере участі у його ремонті, утриманні, а тому втратив своє право користування ним, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 07.02.2020 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від позивача та відповідача заяв і клопотань по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

15.01.2020 року зроблено запит щодо отримання інформації про місце проживання відповідача.

Ухвалою судді від 07.02.2020 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою від 25.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовільнити та провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив хоча про час день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином.

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв`язку з чим 07.05.2020 року винесено ухвалу суду про заочний розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено особу позивача ОСОБА_1 (а.с.5-7), який є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом №1067 на право особистої власності на житловий будинок від 05.12.1994 року (а.с.10).

Згідно домової книги у вище вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_1 (а.с.11-12). Однак ОСОБА_1 з 2016 року за вище вказаною адресою не проживає, що підтверджується актом обстеження по факту проживання особи на території Немирівської міської об`єднаної територіальної громади (а.с.13).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно ст.47 Конституції України та ст.9 ЖК України вбачається, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщеннямє однією із форм захисту власником своїх прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Крім того, власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Висновки суду

Взявши до уваги вище викладене, враховуючи те, що відповідач зареєстрований за адресою

АДРЕСА_1 , однак не проживає за вище вказаною адресою з 2016 року, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому суд, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 386, 391, ЦК України, 150 ЖК України, 317, 321, 391 ЦК 12, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 284, 288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовільнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такм, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак згідно дії Закону 540-ІХ на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється, а тому заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача не пізніше тридцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а згідно дії Закону 540-ІХ не пізніше двадцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а згідно дії Закону 540-ІХ не раніше тридцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому законодавством з урахуванням дії Закону 540-ІХ.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення виготовлено 07.05.2020 року.

Головуючий: О.П.Царапора