Номер провадження 22-ц/804/3722/20

Номер провадження 22-ц/804/3722/20 Доповідач Корчиста О.І.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

02 грудня 2020 року м. Бахмут

Суддя Донецького апеляційного суду Корчиста О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2020 року у цивільній справі №219/13934/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів,

встановив:

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів задоволено частково. Звільнено ОСОБА_3 від заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №57675435, з примусового виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2009 року (справа № 2-2578-2009), в сумі 6400 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

До апеляційної скарги скаржником додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого, зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначених у частині 1 цієї статті підстав, а саме коли предметом позову є сімейні права. Оскільки предметом позову в даному випадку є аліменти на утримання дитини, то існують підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

При цьому зміст статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку про те, що відповідачі у справі не є суб`єктами, на яких поширюється дія цієї правової норми, оскільки вона стосується лише позивачів.

Разом з тим інших правових підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги законом не передбачено.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у ОСОБА_1 пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника щодо можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у цій справі дотримано.

Отже, доводи, викладені у клопотанні скаржника про звільнення від сплати судового збору не доводять наявність умов, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Отже, скаржнику необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі Закон), судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Згідно вимог ст. 9 Закону, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011, № 3674-VI (в редакції, яка діяла на час подання позовної заяви) передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою визначено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011, № 3674-VI, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином, з урахуванням норм діючого законодавства, скаржнику рекомендується сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі (704,80*150%) 1057,20 гривень.

За наступними реквізитами:

- Дата документу

Отримувач: Маріупольське УК/м. Маріуполь/22030101

р/р UA0005051

Код ЄДРПОУ 37989721

Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП)

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуюче наведене, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати скаржнику строк протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору у відповідному розмірі з наданням відповідних доказів на підтвердження цього.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про звільнення від сплати судового забору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2020 року у цивільній справі №219/13934/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , строк для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута скаржнику.

Суддя Донецького апеляційного суду О.І. Корчиста