Провадження № 2/686/5420/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

07 грудня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову позивач вказала, що 13.02.2020 року вона надала в борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 74364грн. Відповідач зобов`язався повернути кошти до 14.05.2020 року, однак до теперішнього часу борг в повному обсязі не повернув. На підтвердження виникнення зобов`язання по договору відповідачем надана розписка, написана в присутності двох свідків. Всупереч досягнутим домовленостям відповідач повернув їй борг на суму 24364грн. і станом на 30.09.2020р. борг становить 50000грн.

Незважаючи на неодноразові телефоні «нагадування» з її сторони про необхідність сплати боргу відповідач не повертає їй позичені кошти. Зважаючи на те, що відповідач невчасно повернув борг вона має право вимагати в нього сплату коштів згідно ч.2 ст.625 ЦК України. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідача на її користь 50000грн. основного боргу та 569,67грн. 3% річних від простроченої суми за користування чужими коштами.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.02.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого останній отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 74364грн., які зобов`язався повернути в строк до 14.05.2020 року.

Факт отримання грошових коштів ОСОБА_2 підтверджується його письмовою розпискою від 13.02.2020 року.

Незважаючи на закінчення строку повернення боргу за договором позики від 13.02.2020 року та після звернення до суду з позовом про стягнення коштів, ОСОБА_2 не повернув позивачу грошові кошти в повному розмірі, а саме 50000грн..

Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом.

Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, розмір 3 % річних, у зв`язку із прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем за договором позики від 13.02.2020 року, складає 569,67грн. (50000грн./100х3/366х139 =569,67грн. - за період з 15.05.2020р. по 30.09.2020р.).

Отже, загальна сума боргу за договором позики від 13.02.2020 року становить 50000 грн. (основний борг) + 569,67грн. (3% річних) = 50569,67грн..

З вказаним розрахунком суд погоджується, будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідач суду не надав.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано суду також доказів на підтвердження виконання ним зобов`язань, та повернення позики.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, і слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 13.02.2020 року в сумі 50000 грн. та 3% річних від простроченої суми за користування коштами в розмірі 569,67 грн., а всього 50569,67 грн..

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,82,141,247,258,259,263-265,280 ЦПК України ст.ст. 526,530,536,612,625,628,1046-1049 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 13.02.2020 року в сумі 50000 грн. та 3% річних від простроченої суми за користування коштами в розмірі 569,67 грн., а всього 50569,67 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тексту рішення суду 08.12.2020 року.

Суддя: