КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/914/19 Головуючий у 1 інстанції: Керекеза Я.І.
Провадження № 22-ц/824/1946/2020 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Зазначила, що вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 . Дитина є інвалідом підгрупи А із діагнозом: дитячий аутизм, загальне недорозвинення мовлення І рівня. Внаслідок захворювання дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду. Згідно довідки медичного закладу дитина перебуває на довготривалому імунокоректуючому лікуванні, потребує дієтотерапії, курсів реабілітації та психотерапії, регулярного обстеження з метою корекції лікування. В зв`язку з цим вона несе додаткові витрати, пов`язані із обстеження дитини, її лікуванням, реабілітацією та забезпеченням дієтичним харчуванням. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дані витрати не надає. При цьому вона позбавлена можливості працевлаштуватися в зв`язку із здійсненням постійного догляду за дитиною. Єдине джерело її доходів - державна соціальна допомога дітям з інвалідністю - 2673 грн.,аліменти, які сплачує відповідач на її утримання 500 грн. та на утримання дитини 1559 грн. Цих доходів не вистачає на задоволення всіх потреб дитини. Відповідач працює за кордоном, отримані кошти витрачає на власні потреби. З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила стягнути із ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину, понесені у період із 17 жовтня 2017 року по 19 квітня 2019 року в повному обсязі - в розмірі 33818,70 грн.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16909,35 грн. У задоволенні решти вимог відмовив. Також суд стягнув з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на те, що дійшовши вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, суд помилково стягнув із ОСОБА_2 на її користь лише половину понесених витрат. Суд не врахував майновий та сімейний стан сторін, інші істотні обставини. Вона не має можливості працювати, оскільки дитина потребує постійного догляду. Відповідач проживає та працює в Польщі, а також періодично відпочиває у Єгипті.

В судове засідання сторони та їх представникине з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі із 13 червня 2009 року. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року шлюб між сторонами був розірваний. Рішення набрало законної сили 01 квітня 2017 року (а.с.13).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

Відповідно до медичного висновку Комунального закладу Переяслав-Хмельницького центру первинної медико-санітарної допомоги від 04 серпня 2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом підгрупи А, має діагноз: Дитячий аутизм. Загальне недорозвинення мовлення І рівня (а.с. 14).

Згідно довідки Комунального закладу Переяслав-Хмельницької районної ради Переяслав-Хмельницький центр первинної медико-санітарної допомоги від 22 серпня 2018 року за станом здоров`я ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку, як дитина-інвалід підгрупи А, потребує сторонньої допомоги та постійного догляду. За станом здоров`я дитина знаходиться на довготривалому медикаментозному лікуванні, потребує дієтотерапії, курсів реабілітації в санаторних закладах, психотерапії, консультацій спеціалістів обласного та державного рівня, лабораторного обстеження з метою корекції лікування (а.с. 15).

Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради Міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр - центр рідкісних (орфанних) захворювань № 05/19 від 04 січня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку із 17 жовтня 2017 року із діагнозом: вторинна лактазна недостатність, гіпергомоцистеїнемія, непереносимість глютену, вторинна мітохондріальна дисфункція, дитячий аутизм, ЗНМ 1 рівня (а.с. 16-19).

Відповідно до епікризу з медичної карти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на стаціонарному лікуванні із 07 червня 2017 року до 04 липня 2017 року із діагнозом: дитячий аутизм, загальне недорозвинення мовлення І рівня (а.с. 28).

У зв`язку із захворюванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період із 17 жовтня 2017 року по 19 квітня 2019 року ОСОБА_1 було понесено додаткові витрати на лікування та утримання дитини, а саме, консультації та процедури в ДМЦ «КідерЛаб», клініці «Борис», оплаті послуг психолога-дефектолога, послуг реабілітації аналізів та придбання спеціальних продуктів харчування в сумі 33818,70 грн.

Розмір таких витрат не оспорювався відповідачем ОСОБА_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 додаткоих витрат на дитину суд першої інстанції задовольнив частково, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1 половину понесених додаткових витрат в сумі 16909,35 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, син сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має є інвалідом підгрупи А, має діагноз: дитячий аутизм, потребує постійного лікування, спеціального харчування, індивідуального розвиваючого навчання та інших додаткових процедур. За період із 17 жовтня 2017 року по 19 квітня 2019 року ОСОБА_1 були понесені додаткові витрати на утримання дитини в сумі 33818,70 грн.

Відповідач ОСОБА_2 до серпня 2018 року до призначення судом аліментів на утримання сина та ОСОБА_1 надавав ОСОБА_1 грошові кошти та продукти харчування.

Згідно довідки від 01 квітня 2019 року № 178 позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Переяслав-Хмельницькому міському УПСЗН та отримує державну соціальну допомогу дитині з інвалідністю в розмірі 2673 грн. 90 коп. ( а с. 48).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 25 вересня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 500 грн. (а.с. 49-52 ).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 24 вересня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1559 грн. (а.с. 53-57 ).

Згідно квитанцій від 28 серпня 2018 року, 27 вересня 2018 року, 27 грудня 2018 року, 22 січня 2019 року, 26 лютого 2019 року, 26 березня 2019 року та 30 травня 2019 року відповідач ОСОБА_2 здійснював оплату занять сина ОСОБА_4 в ГО Інститут підтримки громадських ініціатив (а.с. 109-110).

Згідно квитанцій Нова Пошта, товарних чеків ОСОБА_2 надсилав на ім`я ОСОБА_1 дитяче харчування, також придбав дитяче ліжко (а. с. 111-112, 133).

Таким чином, враховуючи, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків в однаковій мірі, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину понесених додаткових витрат в сумі 16909,35 грн.

Ухвалюючи рішення, суд врахував майновий та сімейний стан сторін та інші істотні обставини.

Позивачкою не доведено підстав для покладення обов`язку нести додаткові витрати на дитину виключно на відповідача ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 березня 2020 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.