Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1336/19 Головуючий у 1-й інст. Васильчук О. В.
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 273/1336/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пінчук Катерини Анатоліївни, за апеляційними скаргами Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України та ОСОБА_2 на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 12 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Васильчук О.В.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій зазначила, що на виконанні у Новоград-Волинському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувають виконавчі провадження № 58214483 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 5 вересня 2018 й до ІНФОРМАЦІЯ_2, та №58214095 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 5 вересня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що 2 липня 2019 року отримала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, в якому державним виконавцем допущені арифметичні помилки при обчисленні заборгованості за період з лютого по травень 2019 року. Зокрема, у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини невірно обрахована ј частка від заробітку 7549 грн. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на її утримання містить недостовірну інформацію щодо розміру заробітку боржника ( замість 7549 грн. зазначено 1921 грн.)

ОСОБА_1 вважає, що дії головного державного виконавця щодо внесення недостовірної інформації в розрахунки заборгованості є неправомірними, в наслідок чого вона змушена була звернутися до суду зі скаргою.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 12 грудня 2019 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Новоград - Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області Пінчук К.А. щодо невірного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за лютий-травень 2019 року, які стягуються на підставі виконавчих листів № 273/1389/19, виданих Баранівським районним судом Житомирської області 14 січня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 5 вересня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 5 вересня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов`язано головного державного виконавця Новоград - Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області Пінчук К. А. визначити розмір заборгованості зі сплати аліментів у виконавчих провадженнях № 58214483 та № 58214095 з виконання виконавчих листів № 273/1389/18 від 14 січня 2019 року, здійснивши нарахування аліментів у відповідності до вимог ч. 2 ст.195 СК України.

В апеляційній скарзі Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення,- про відмову у задоволенні скарги.

Зокрема зазначає, що на звернення ОСОБА_1 державним виконавцем був наданий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з вересня 2018 року по травень 2019 року. Оскільки протягом періоду з 5 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року боржник не сплачував аліменти, заборгованість розраховувалась виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Так як з 1 лютого 2019 року по 1 травня 2019 року боржник сплачував аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, нарахування аліментів на утримання матері дитини здійснювалось розмірі ј частини від прожиткового мінімуму для працездатної особи. Отже, у державного виконавця були відсутні підстави для застосування середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Окрім того, в апеляційній скарзі зазначено, що суд вправі зобов`язати державного виконавця здійснити певні виконавчі дії лише у разі, якщо він ухиляється від їх виконання.

В поданій до суду апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу та постановити судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

Зазначає, що скаржником пропущений строк звернення до суду з даною скаргою. Окрім того, він не отримував копії матеріалів скарги з доданими документами.

Вказує, що нормами чинного законодавства не передбачений порядок нарахування аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років. Щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то в період, коли він не сплачував аліменти, нарахування здійснювалось виходячи із середньомісячної заробітної плати працівника для даної місцевості. Коли аліменти сплачувались, обчислення щомісячних платежів проводилось з врахуванням 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також ОСОБА_2 вважає, що при визначенні способу стягнення аліментів суд допустив порушення вимог сімейного законодавства, оскільки, визначаючи аліменти у частці від заробітку, не врахував ту обставину, що він не працював.

У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що в даному випадку державний виконавець повинен був здійснювати розрахунок заборгованості у відповідності до положень 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Законодавством не передбачено здійснення такого розрахунку виходячи із прожиткового мінімуму.

В судовому засіданні представник Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, а також представник ОСОБА_2 підтримали апеляційні скарги.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Новоград-Волинському міськрайонному відділі ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебувають виконавчі листи, видані Баранівським районним судом про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання у розмірі ј частини заробітку щомісячно, починаючи з 5 вересня 2018 року й по ІНФОРМАЦІЯ_2, а також аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі ј частин заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Починаючи з 5 вересня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні встановлено, що на час ухвалення рішення ОСОБА_2 не працював. Матеріали виконавчого провадження також не містять інформації щодо місця роботи та заробітку боржника.

Як пояснили представники ДВС та ОСОБА_4 в судовому засіданні, боржник не працює й на даний час.

Здійснений державним виконавцем розрахунок заборгованості зі сплати аліментів свідчить про те, що протягом періоду з лютого по травень 2019 року державний виконавець виходив з того, що розмір щомісячного доходу боржника становить 1921 грн.

За правилами ч.ч.1,3 ст. 71 Закону України « Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку ( доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Згідно з ч.2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток ( дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

При цьому, СК України не містить застереження про те, що дана норма не застосовується при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання матері дитини до досягнення нею трьох років.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення скарги.

Доводи апеляційних скарг зводяться до переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції, та не дають підстав для зміни чи скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 259,268,367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 12 грудня 2019 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: