КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Коцюрба О.П., Сержанюк А.С.,

секретар Шебуєв Д.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» на рішення Голосіївського районного суду м. Київ від 04 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» про зобов`язання здійснити страхову виплату,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТДВ «СК «КРЕДО», в якому просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у сумі 12 500,00 грн. за договором добровільного страхування від нещасних випадків та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 18.12.2018 між позивачем та відповідачем від було укладено електронний поліс добровільного страхування від нещасних випадків № DNHEN-17BI1RW. 22.06.2018 позивач отримав багатоуламковий внутрішньо суглобовий перелом ДЕМ лівої променевої кістки з допустимим зміщенням уламків, відрив шиловидного відростка лівої ліктьової кістки. В цей же день ОСОБА_1 звернувся до лікарні та до ТДВ «СК «КРЕДО» із заявою про виплату страхового відшкодування. В свою чергу відповідачем, на подану заяву було надано відповідь, в які зазначалось, що дана подія кваліфікується як травматичні ушкодження, однак у виплаті страхового відшкодування було відмовлено у зв`язку з тим, що позивач не звернувся за медичною допомогою у 48-годинний термін після отримання травми (а.с. 2-7).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.11.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з ТДВ «СК «КРЕДО» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 12 500,00 грн., моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн., понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. та судовий збір 704,80 грн., що складає 19 204,80 грн. (а.с. 151-156).

В апеляційній скарзі представник ТДВ «СК «КРЕДО» вказує на порушення судом матеріального та процесуального права, та просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що суд першої інстанції проігнорував умови договору, порушив їх обов`язковість, крім того стягнув моральну шкоду, яка умовами договору відшкодуванню не підлягає (а.с. 159-168).

11.02.2020 від позивача надійшов відзив, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, та просить відмовити у задоволені поданої апеляційної скарги. Зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу існування підстав для відмови позивачу в здійсненні страхового відшкодування передбаченого ст. 26 Закону України «Про страхування» (а.с. 179-181).

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, просив її відхилити та погоджувався з ухваленим рішенням.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріалисправи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів ознайомлення позивача з умовами страхування по договору у разі настання події, яка підпадає під ознаки страхового випадку та в укладеному договорі не встановлено строк звернення позивача до медичного закладу за медичною допомогою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18.12.2017 між ТДВ «СК «КРЕДО» та ОСОБА_1 було укладено договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № DNHEN-17BI1RW.

22.06.2018 з позивачем стався нещасний випадок, в зв`язку з невдалим падінням, ОСОБА_1 приземлився на ліву руку. В той же день позивач звернувся до лікаря для консультації отриманої травми в побуті 19.06.2018, що підтверджується довідкою № 185 від 22.06.2018 (а.с. 69). Лікарем було встановлено діагноз: багатоуламковий внутрішньо суглобовий перелом ДЕМ лівої променевої кістки з допустимим зміщенням уламків. Відрив шиловидного відростка лівої ліктьової кістки.

Того ж дня позивач звернувся до ТДВ «СК «КРЕДО» із заявою про виплату страхового відшкодування. 25.06.2018 надійшла відмова товариства у здійсненні страхової виплати у зв`язку із порушенням п. 4.1.6. Умов страхування, а саме пропущення 48 годинного строку на звернення до лікаря (а.с. 12).

05.07.2018 позивачем було повторне звернення до поліклініки з проханням виправити помилку та зазначити правильною дату нещасного випадку 22.06.2018 замість помилково зазначеної дати 19.06.2018 (а.с. 13). Отримавши довідку № 201 від 05.07.2018, позивач повторно подав відповідачу заяву про настання страхової події, проте, станом на день звернення до суду, відповіді на подану заяву не надходило.

Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Згідно п. 4.1 договору, його предметом є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Згідно 5 розділу договору, застрахованою особою за договором є ОСОБА_1 , страхова сума становить 125 000,00 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору, повний перелік пошкоджень та розмір суми виплати зазначений у Таблиці № 1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим виплатам» Додаток № 1 до Особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ.

Згідно з п. 6.1. Договору страховими випадками згідно цього Полісу і Правил страхування є наступні події, які стались внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії Полісу страхування та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом, тощо), зокрема страховим випадком згідно з п.п. 6.1.2 Договору є ушкодження здоров`я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку згідно з Додатку № 1 до Правил страхування, цим же підпунктом Договору встановлено, що розмір виплати у разі ушкодження кінцівок становлять від 1% до 100%.

Згідно з п. 6.2 Договору нещасним випадком за цим Договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну незалежну від волі Застрахованої особи подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров`я, в тому числі травматичне пошкодження.

Звертаючись до суду з позовом, позивачем зазначалось, що 22.06.2018 він не звернув уваги на описку, допущену лікарем, яка стосується дати настання нещасного випадку, адже від характеру та наслідків отриманої травми перебував у стресовому стані.

Виявивши цю описку, позивач звертався до лікаря задля виправлення її. Дійсно в довідці № 201 від 05.07.2018 лікарем зазначено, що хворий звернувся до лікаря ортопеда-травматолога після травми в побуті, отриманої зі слів хворого 22.06.2018.

Лікарем зазначено саме «зі слів хворого», адже позивач власними силами без виклику швидкої медичної допомоги прийшов до лікарні. Також, у разі коли пацієнт самостійно звернувся за допомогою лікар має можливість лише приблизно встановити момент отримання травми не інакше як зі слів хворого, а тому твердження про тиск на лікаря та про введення в оману страховика є виключно припущеннями відповідача.

Отже, доводи апелянта про надання неправдивих відомостей факту настання нещасного випадку не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Підстави відмови страховика у виплаті страхового відшкодування передбачені в ст. 991 ЦК України.

Несвоєчасне звернення застрахованої особи за медичною допомогою, тобто пізніше ніж через 48 годин з моменту настання нещасного випадку, саме по собі не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Така відмова може бути визнана обґрунтованою лише в тому випадку, якщо в наслідок несвоєчасного звернення за медичною допомогою страховик буде позбавлений реальної можливості встановити обставини настання страхового випадку, і відповідно виконання своїх обов`язків перед страхувальником (позивачем) згідно укладеного договору страхування.

Щодо розміру стягнутого страхового відшкодування на користь позивача, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 73 Таблиці № 1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам» у випадку коли внаслідок однієї травми настануть різні ушкодження, перелічені у ст. 73, страхова виплата проводиться у відповідності з пунктом, який враховує найтяжче ушкодження (а.с. 104).

Підпунктом «в» п. 73 Таблиці № 1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розміру страхових виплат по страховим випадкам» передбачено, що при ушкодженні ділянки ліктьового суглоба, а саме перелому променевої і ліктьової кістки передбачено виплату страхового відшкодування в розмірі 10 % від страхової суми, яка становить 12 500,00 грн.

Отже, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, про захист права позивача та стягненню на його користь страхової виплати з відповідача у розмірі 10 % від страхової суми.

Посилання апелянта на те, що страхувальником вчинено навмисні дії, спрямовані на настання страхового випадку, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Щодо обов`язку надання позивачем до заяви про страхову виплату документів з медичного закладу: медичної картки, виписки із історії хвороби, листок непрацездатності, довідки медичного закладу, слід зазначити наступне.

Пунктом 6.1. укладеного між сторонами договору (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № DNHEN-17BI1RW зазначено, що страховим випадком згідно цього полісу і правил страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мало місце під час дії полісу страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо). Будь-якого переліку документів, які позивач ще мав би надати договір (поліс) не містить.

Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн., то суд першої інстанції виходив з положень ст. 23 ЦК України, яка передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом із тим, спори про відшкодування завданої фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; а також у разі, якщо відшкодування такої шкоди передбачено договором.

Покладаючи на позивача обов`язок відшкодувати моральну шкоду, суд безпідставно застосував правила статті 1167 ЦК України, яка на спірні відносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини, в той час як правовідносини сторін випливають з договірних відносин.

Оскільки, умовами договору страхування № DNHEN-17BI1RW від 18.12.2017 не передбачено відшкодування моральної шкоди (у тому числі у разі порушення умов договору), то у суду першої інстанції не було правових підстав задовольняти позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди.

Посилання суду першої інстанції на положення ст. 23 ЦК України, яка, зокрема, передбачає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, також є безпідставними, оскільки наведені положення статті кореспондуються із правилами ст. 1167 ЦК України і стосуються випадків відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті деліктних відносин.

В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи висновки суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасуванню рішення в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Київ від 04 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» про зобов`язання здійснити страхову виплату - скасувати в частині стягнення моральної шкоди.

Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» () судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 204,56 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 04 березня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк