Справа № 541/2636/19
Провадження №2/541/252/2020
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
25 лютого 2020 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі
головуючої, судді Куцин В. М.,
секретаря судових засідань Євдокимової Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду м. Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом, третя особа ОСОБА_2
19 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом.
Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 (одну дванадцяту ) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та на 1/3 (одну третю ) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .
Обґрунтовуючи позов посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 .
Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .
Спадщину після його смерті прийняли: його дружина (мати позивача) ОСОБА_4 , він та його брат ОСОБА_2 , оскільки фактично вступили в володіння спадковим майном - залишилися проживати після смерті в будинку, частка якого належала спадкодавцю.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати - ОСОБА_4 .
Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на належну їй 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та на 1/12 частку цього ж будинку, яку вона успадкувала, але не оформила після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .
Він єдиний прийняв спадщину після смерті матері і 26 липня 2016 року приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Наконечна Н. П. видала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - земельну частку (пай).
Нотаріусом було роз`яснено, що для оформлення права на спадщину на будинок шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату необхідно подати правовстановлюючий документ та витяг з Реєстру прав власності.
Як з`ясувалося при підготовці документів для оформлення спадщини, згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 03 жовтня 2019 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано. Згідно рішення виконкому Попівської сільської ради від 29 травня 1998 року № 5 «Про оформлення прав власності на будинки, що розташовані в АДРЕСА_1 належав по 1/4 частці кожному: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , тип господарства колгоспний.
Крім цього право власності підтверджується випискою з погосподарської книги № 7 Попівської сільської ради особовий рахунок № НОМЕР_1 , згідно якої житловий будинок належав членам колгоспного двору.
Таким чином батькові за життя правомірно належала частка домоволодіння 1/4 як члену колгоспного двору, а матері 1/4 як члену колгоспного двору і 1/12 частка, яку вона успадкувала, але не оформила після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .
Отримати правовстановлюючі документи він не може у зв`язку з тим, що цивільна правоздатність осіб, на ім`я яких видавалися документи, припинилася в момент їх смерті згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України.
Постановами від 15 листопада 2017 року ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області відмовлено йому у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, як після смерті батька на 1/12, так і після смерті матері на 1/3.

В зв`язку з наведеним відсутні умови для одержання ним в органах нотаріату свідоцтв про право на спадщину і він змушений звернутися до суду.

Відповідно до ухвали судді від 22 листопада 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання .

Ухвалою суду від 10 січня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Попівської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с. 56).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.53 ).

Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.087.1998 (а.с. 9).

Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .

Спадщину після його смерті прийняли: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , оскільки фактично вступили в володіння спадковим майном - залишилися проживати після смерті в будинку, частка якого належала спадкодавцю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 12.10.2015 (а.с. 12).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Попівської сільської ради від 13.01.2016 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , 1959 року народження з нею були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 : син ОСОБА_2 , син ОСОБА_1 , онука ОСОБА_6 (а.с. 40 зворот).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками позивача ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюбу відповідно до якого ОСОБА_1 змінив прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » (а.с. 7,8).

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, зокрема, на належну їй 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та на 1/12 частку цього ж будинку, яку вона успадкувала, але не оформила після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , що встановлено постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечної Н.П. від 15 листопада 2017 року (а.с.22 ).

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері відповідно до Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) від 26 липня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Наконечна Н. П. (а.с. 13).

Син ОСОБА_2 будь яких дій для прийняття спадщини не вчинив, заперечень проти позову не висловив.

Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 03 жовтня 2019 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 14).

Згідно рішення виконкому Попівської сільської ради від 29 травня 1998 року № 5 «Про оформлення прав власності на будинки, що розташовані в АДРЕСА_1 належав по 1/4 частці кожному: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , тип господарства колгоспний (а.с. 15).

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 7 Попівської сільської ради особовий рахунок № НОМЕР_1 , житловий будинок належав членам колгоспного двору ( ОСОБА_3 голова, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_2 син, ОСОБА_9 - син) (а.с. 16).

Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечної Н.П. від 15 листопада 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку з надвірними побудовами , що знаходиться в АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 , частину з якої вона після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_3 фактично прийняла , але юридично не оформила у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 22).

Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечної Н.П. від 15 листопада 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/12 частку житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 23).

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.

Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спадщина може бути визнана відумерлою та передана у комунальну власність в порядку визначеному ст. 1277 ЦК України і тому саме міська рада за місцем відкриття спадщини є відповідачем по справі.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 № 7, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно до Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" від 02 червня 1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування* міни, купівлі-продажу. пожиттєвого утримування, спадкування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт належності спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності житлового будинку з господарським спорудами та будівлями підтверджений, а тому зазначений будинок з господарськими будівлями входить до складу спадщини після їх смерті.

Позивач є спадкоємцем по закону майна, яке належало померлим батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вчинив дії по прийняттю спадщини, тому він набув право на це майно в порядку спадкування. Це право відповідачем не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 (одну дванадцяту ) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та на 1/3 (одну третю ) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1217, 1268,1261 ЦК України, ст. ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 266, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем с. Попівка Миргородського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 (одну дванадцяту ) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем с. Попівка Миргородського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 (одну третю ) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складено 06.03.2020 року.

Суддя: В. М. Куцин