РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа №:755/61/20

Провадження №: 2/755/30/20

"05" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, -

у с т а н о в и в :

02.01.2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, у якому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 7807,51 грн., з яких: 5742,00 грн. - основний борг; 1674,77 грн. - пеня; 146,00 грн. - 3% річних; 244,74 грн. - інфляційні втрати, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що між сторонами у справі було укладено договір №СІ2313 від 24.12.2018 року, за умовами якого продавець зобов`язався надати покупцю комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а покупець зобов`язався прийняти цей комплекс та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Зі специфікації товару вбачається, що відповідачем обрано та замолено комплекс товару та послуг, що підтверджується підписом відповідача. Пунктами 2.1., 2.2. договору сторони погодили, що при передачі комплексу по догляду сторони складають та підписують акт приймання-передачі згідно переліку №1 (специфікації). При цьому, п. 2.4. договору обумовлено, що зобов`язання продавця по передачі комплексу по догляду вважаються виконаними в момент передачі його в розпорядження покупцеві згідно акту приймання-передачі та підписання даного договору. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, що вбачається із акту приймання-передачі від 24.12.2018 року. Відповідач комплекс отримала, претензій щодо отриманого комплексу та щодо виконання продавцем своїх обов`язків за договором відповідач не мала, про що свідчить підпис останньої. За умовами договору загальна вартість товару складає 20757, грн. (п. 5.1.). Сторони визначили, що клієнт сплачує перший платіж у розмірі 2500,00 грн., залишок вноситься кожного місяця рівними частинами у розмірі 1825,70 грн. протягом 10 місяців. Покупець повністю розрахується за комплекс не пізніше 29.10.2019 року. Свої зобов`язання перед продавцем відповідач виконала частково сплативши 2500,00 грн. Станом на 01.12.2019 року сума боргу відповідача за платежем становить 5742,00 грн., що мали бути сплачені не пізніше 29.10.2019 року. На теперішній час відповідач не вчиняє жодних дій щодо повернення боргу, чим порушує законні права та інтереси позивача. Пунктом 6.1. договору обумовлено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань по даному договору сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України. У зв`язку із цим позивач посилається на положення ст. 536 ЦК України стосовно сплати відсотків за користування чужими грошима. Крім того, п. 6.5. договору передбачено, що клієнт сплачує стороні-1 неустойку у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Аналогічне правило передбачене у п. 6.2. договору. Також, позивач посилаються на положення ст. 625 ЦК України щодо необхідності сплати боргу з урахування індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Позивачем розраховано до стягнення з відповідача за період 25.01.2019 року - 01.12.2019 року: 146,00 грн. - 3% річних; 1674,77 грн. пені; 244,74 грн. - інфляційних втрат та основна сума боргу - 5742,00 грн.

Ухвалою суду від 10.01.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Як вбачається з матеріалів справи, направлена за адресою місця реєстрації відповідача судова кореспонденція повернулась до суду з відміткою про повернення «за терміном зберігання».

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.

За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.12.2018 року між сторонами у справі був укладений договір №СІ2312 згідно предмету якого, позивач зобов`язався надати відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а відповідач зобов`язався прийняти цей комплекс по догляду згідно акту приймання-передачі та оплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну).

За змістом п.п. 1.2., 1.3., 2.1., 2.4. укладеного між сторонами договору, під комплексом по огляду мається на увазі: продаж набору косметики та надання допоміжних супроводжуючих косметологічних послуг. Асортимент, кількість, комплектація, перелік складових комплексу по догляду і загальна сума договору визначаються в Переліку №1 (специфікації), що являється невід`ємною частиною цього договору. Право власності на Комплекс по догляду переходить від позивача до відповідача після підписання акта приймання-передачі. Зобов`язання позивача по передачі комплексу по догляду вважаються виконаними в момент його передачі в розпорядження відповідача згідно Акту приймання-передачі та підписання даного Договору.

Відповідно до Розділу 5 договору, загальна вартість комплексу по догляду за цим договором складає 20757,00 грн. Клієнту надається можливість оплатити вартість комплексу по догляду двома способами: сплатити єдиноразовим платежем на поточний рахунок сторони-1, або сплатити частинами. У випадку оплати клієнтом комплексу по догляду іншим способом, ніж готівковим розрахунком, послуги (комісія) банку сплачується клієнтом. При оплаті комплексу по догляду частинами, клієнт в день підписання даного договору вносить на поточний рахунок або в касу сторони-1 перший платіж в розмірі 2500,00 грн., але не пізніше 29.12.2018 року. Залишок вартості комплексу по догляду в розмірі 18257,00 грн. клієнт сплачує стороні-1 рівними платежами у сумі 1825,70 грн. протягом 10 місяців. Оплата за комплекс по догляду здійснюється не пізніше 24 числа кожного місяця. Клієнт повністю розраховується за комплекс по догляду не пізніше 24.10.2019 року.

За змістом переліку №1 (специфікації) від 24.12.2018 року до договору №СІ2312 від 24.12.2018 року, який підписаний сторонами, комплекс по догляду складається з: набір косметики 1 шт. (очищаючий крем потрійної дії - 1шт.; сиворотка відновлююча - 1 шт.; денний захисний крем - 1 шт.); комбінована чистка - 1 відвідуваня; регенерація - 4 відвідування; пілінг - 2 відвідування; карбоновий пілінг - 4 відвідування; антикупероз - 4 відвідування.

Згідно наявної в матеріалах справи копії акту приймання-передачі від 24.12.2018 року до договору №СІ2312 від 24.12.2018 року, сторони договору склали цей акт про те, що на виконання договору сторона-1 надала клієнту, а клієнт отримав наступний комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя: набір косметики 1 шт.; комбінована чистка - 1 відвідуваня; регенерація - 4 відвідування; пілінг - 2 відвідування; карбоновий пілінг - 4 відвідування; антикупероз - 4 відвідування. Загальна вартість комплексу товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя 20757,00 грн. Комплекс огляду надано належним чином та в повному об`ємі. Оплата здійснюється на умовах договору. Претензій щодо передано комплексу по догляду і по виконанню умов договору у клієнта немає.

Відповідно до копії товарного чеку №298 від 24.12.2018 року, відповідачка оплатила перший платіж за комплекс згідно договору №СІ2312 від 25.12.2018 року у сумі 1000,00 грн.

Відповідно до копії товарного чеку №305 від 25.12.2018 року, відповідачка оплатила перший платіж за комплекс згідно договору №СІ2312 від 25.12.2018 року у сумі 1500,00 грн.

За змістом довідки за підписом та відтиском печатки ФОП ОСОБА_1 , позивач надає розрахунок заборгованості за укладеним між сторонами договором та зазначає, що згідно п. 5.1. договору загальна вартість комплексу складає 20757,00 грн., з яких: 7242,00 грн. - вартість набору косметики; 13515,00 грн. вартість косметичних послуг. Станом на 01.08.2019 року відповідачка сплатила частину вартості товару на загальну суму 2500,00 грн. та отримала частину косметологічних послуг на суму 1000,00 грн., які не оплатила. Борг відповідача складає 4742,00 грн. зі сплати вартості товару та 1000,00 грн. за фактично отримані послуги, що разом складає 5742,00 грн.

Згідно ст.ст. 6, 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до положень ст.ст. 629, 631, 632 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Статтями 509, 11, 525, 526, 530 та 610 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання взятих на себе зобов`язань за договором №СІ2312 від 24.12.2018 року, відповідачка здійснила перший платіж у загальній сумі 2500,00 грн. до 29.12.2018 року, як це і передбачено умовами договору.

Наступних платежів, згідно наявних в матеріалах справи доказів, відповідачка не здійснювала, та доказів на підтвердження належного виконання нею умов договору щодо здійснення оплати за договором, суду не надала.

Позивачем здійснений відповідачем перший платіж у загальній сумі 2500,00 грн. віднесено на оплату вартості набору косметики та ставиться питання про стягнення з відповідача недоплаченої ціни набору косметики у розмірі 4742,00 грн. (7242,00 - 2500,00).

Такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Також підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 1000,00 грн. за надані косметологічні послуги, які були отримані відповідачем, однак не оплачені. Жодних доказів, що вказана сума була оплачена відповідачем матеріали справи не містять. Отже, заявлена до стягнення сума заборгованості по основному боргу у розмірі 5742,00 грн. підлягає до задоволення.

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.ст. 546, 548-552 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. договору, сторони погодили, що за невиконання чи неналежне виконання обов`язків по даному договору сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України. У випадку порушення клієнтом строків оплати, передбачених п.п. 5.3, 5.4., 5.5. даного договору більш ніж на п`ять календарних днів, клієнт оплачує стороні-1 неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Позивачем розраховано до стягнення пеню у розмірі 1674,77 грн. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд констатує, що він проведений невірно. Однак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині стягнення пені в заявленому позивачем розмірі, оскільки сума пені за вказаний позивачем період з урахуванням положень укладеного між сторонами договору, що розрахована судом, є більшою від заявленої до стягнення суми пені у розмірі 1674,77 грн.

Таким чином, неправильність арифметичних підрахунків позивача та використаних ним формул, не впливає на висновок суду про необхідність стягнення визначеного позивачем розміру пені, поскільки суд пересвідчився у тому, що розмір заявленої до стягнення пені не перевищує розміру пені розрахованого судом згідно умов договору і в даному випадку суд діє в межах заявлених позовних вимог, що передбачено положеннями ст. 13 ЦПК України.

Стосовно стягнення з відповідача 3% річних у сумі 146,00 грн. та інфляційний нарахувань в розмірі 244,74 грн., суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача у цій частині, суд не може погодитись з розміром і порядком здійсненого нарахування та приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що розрахунок 3% річних і інфляційних втрат здійснений позивачем на загальну суму боргу в розмірі 5742,00 грн. та за весь визначений позивачем період з 25.01.2019 року по 01.12.2019 року, хоча умовами договору передбачено право клієнта сплачувати ціну договору частинами.

Так, відповідачка мала сплачувати по 1825,70 грн. протягом 10 місяців, не пізніше 24 числа кожного місця. Отже, за кожним платежем прострочення наступає з 25 числа та відносно кожної окремої суми платежу

Договором не передбачено будь-яких умов порядку зарахування коштів щодо їх черговості за оплату вартості набору косметики, за оплату вартості косметичних послуг, чи навпаки. Отже, такі платежі є загальними за весь комплекс догляду за шкірою обличчя, тобто кожний платіж включає у себе як кошти на погашення вартості набору косметики, так і кошти на оплату косметичних послуг, та у такому випадку має розподілятись пропорційно вартості цих двох позицій з яких складається комплекс.

Ураховуючи визначений позивачем розмір основного боргу в сумі 5742,00 грн. та з огляду на умови договору, вказані кошти мали бути частинами періодичних платежів і відповідно сплачуватись у наступних розмірах до таких дат: 574,20 грн. до 24.01.2019 року; 574,20 грн. до 24.02.2019 року; 574,20 грн. до 24.03.2019 року; 574,20 грн. до 24.04.2019 року; 574,20 грн. до 24.05.2019 року; 574,20 грн. до 24.06.2019 року; 574,20 грн. до 24.07.2019 року; 574,20 грн. до 24.08.2019 року; 574,20 грн. до 24.09.2019 року; 574,20 грн. до 24.10.2019 року.

Таким чином, індекс інфляції та 3% річних мають бути розраховані наступним чином:

- з 25.01.2019 по 01.12.2019 на суму 574,20 грн. (і.н. = 18,54 грн., 3% = 15,00 грн.);

- з 25.02.2019 по 01.12.2019 на суму 574,20 грн. (і.н. = 15,59 грн., 3% = 13,00 грн.);

- з 25.03.2019 по 01.12.2019 на суму 574,20 грн. (і.н. = 10,33 грн., 3% = 12,00 грн.);

- з 25.04.2019 по 01.12.2019 на суму 574,20 грн. (і.н. = 04,55 грн., 3% = 10,00 грн.);

- з 25.05.2019 по 01.12.2019 на суму 574,20 грн. (і.н. = 00,53 грн., 3% = 09,00 грн.);

- з 25.06.2019 по 01.12.2019 на суму 574,20 грн. (і.н. = 03,43 грн., 3% = 08,00 грн.);

- з 25.07.2019 по 01.12.2019 на суму 574,20 грн. (і.н. = 06,90 грн., 3% = 06,00 грн.);

- з 25.08.2019 по 01.12.2019 на суму 574,20 грн. (і.н. = 08,65 грн., 3% = 05,00 грн.);

- з 25.09.2019 по 01.12.2019 на суму 574,20 грн. (і.н. = 04,60 грн., 3% = 03,00 грн.);

- з 25.10.2019 по 01.12.2019 на суму 574,20 грн. (і.н. = 00,57 грн., 3% = 02,00 грн.).

Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає стягнення індекс інфляційних втрат у загальному розмірі 73,69 грн. та 3% річних від прострочених сум у загальному розмірі 83,00 грн.

Ураховуючи все вище зазначене, позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №СІ2312 від 24.12.2018 року у загальному розмірі 7573,46 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 546, 548-552, 610-612, 625-627, 629, 631, 632 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором №СІ2312 від 24.12.2018 року у загальному розмірі 7573 (сім тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. 46 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) 40 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.03.2020 року.

Учасники справи:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Суддя -