Справа № 694/134/20
провадження № 2/694/153/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
06.03.2020 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі :
головуючого - судді Дудніченка В.М.,
при секретарі Літвін Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати ОСОБА_2 ,такою що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_1 .
В позовній заяві позивачка вказала, що вона має у приватній власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування від 20 грудня 2019 року. У будинку за вище вказаною адресою зареєстрована її мати - відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Понад п`ять років ОСОБА_2 в даному будинку не проживає, не спілкується з іншими членами родини. Зв`язок з нею втрачений. В утриманні, ремонті та обслуговуванні будинку відповідач участі не приймає, за всі комунальні послуги вона сплачує свої особисті кошти. Відповідач добровільно з реєстраційного обліку в її будинку не знімається. Те, що ОСОБА_2 зареєстрована у її будинку створює їй перешкоди користуватись і розпоряджатись її власністю. У зв`язку із викладеним позивачка вимушена звернутися до суду для захисту свого права власника.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.
Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Відповідач своїм правом подання до суду клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 20 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Бедратою-Скляр Н.М. зареєстрованого в реєстрі за № 3462 від 20.12.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві власності належить будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно акту депутата Козацької сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 17 січня 2020 року, довідки про склад сім`ї,копії договору дарування житлового будинку вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає там.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім`ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Таким чином судом встановлено, що відповідач, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 не проживає в будинку тривалий час без поважних причин і тому втратив право на користування цим житлом.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Враховуючи вищевикладене, керуючись: ст.ст. 64, 150 Житлового кодексу України, ст.ст. 334, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 128, 223,258, 259, 263-265, 268, 272-273, 274-279 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,) на праві приватної власності.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо в апеляційний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя В.М.Дудніченко