Справа № 308/2255/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Зборовської Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Леміш Олексій Олексійович, про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Леміш Олексій Олексійович, до товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатиагропродукт» про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Леміш О.О., звернувся в суд з позовною заявою до ТОВ «Карпатиагропродукт» про стягнення безпідставно набутих коштів.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Одночасно разом із позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Леміш О.О. подано заяву про забезпечення позову, згідно з якою просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві приватної власності ТОВ «Карпатиагропродукт» (місцезнаходження: 89427, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Коритняни, вул. Миру, 79/9, ), в межах суми 769150,00 грн.; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що розміщені на рахунках у банківських установах, відкритих для ТОВ «Карпатиагропродукт» (місцезнаходження: 89427, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Коритняни, вул. Миру, 79/9, ), в межах суми 769150,00 грн.

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області подано позовну заяву, предметом якої є вимога ОСОБА_1 до ТОВ «Карпатиагропродукт» про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 769150,00 грн. Позивач звертався до відповідача з усними та письмовими вимогами щодо повернення коштів. 12.04.2019 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення безпідставно одержаних коштів в сумі 769150,00 грн., однак, зазначені дії жодного результату не дали, відповідач грошові кошти не повернув позивачеві. Позивач вважає доцільним звернутися до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать та підлягають передачі/сплаті відповідачеві і знаходяться у позивача, в межах неповернутої суми 769150,00 грн. Зазначені дії вкрай необхідно здійснити для забезпечення можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову та ефективного судового захисту прав позивача. Крім того, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач має на меті не повертати отримані кошти, оскільки, його вимоги про їх повернення залишені без реагування, а зі сторони відповідача (його посадових осіб) озвучувалися заяви про те, що кошти повертати йому не збираються. Таким чином, за твердженням позивача, невжиття заходів забезпечення позову неминуче призведе до істотного утруднення або унеможливлення виконання рішення суду та поновлення майнових прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Вказує, що відповідач має на меті не повертати безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 769150,00 грн., то позивач просить здійснити забезпечення позову в межах суми грошових коштів, які безпідставно отримані відповідачем від позивача. Вважає, що немає підстав для застосування зустрічного забезпечення, так як на сьогоднішній день витрат зазнав тільки позивач (як судових, так і неповернутих коштів), та відсутні підстави застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що предметом позову в даній цивільній справі є: стягнення з ТОВ «Карпатиагропродукт» на користь ОСОБА_1 суми безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 769150,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що протягом 2011-2014 рр. ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Карпатиагропродукт» грошові кошти в загальній сумі 769150,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера, які долучено до позову. Жодних договірних відносин щодо вказаних грошових коштів не існує. Постановою про закриття кримінального провадження від 30.11.2018 року встановлено: «Отже, під час досудового розслідування встановлено, що інформація про прийняття від ОСОБА_1 грошових коштів згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів за період 11.10.2011 року по 25.06.2014 року видані ТОВ «Карпатиагропродукт» про прийняття грошових коштів від ОСОБА_1 підтверджується отримано інформацію з ПАТ «Промінвестбанк», філії Закарпатське ОУ АТ «Ощадбанк» м. Ужгород та карток рахунку НОМЕР_1 ТОВ «Карпатиагропродукт». 12.04.2019 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення безпідставно одержаних коштів в сумі 769150,00 грн. Зазначена вимога була надіслана відповідачеві цінним листом з описом вкладень, однак залишилася останнім без належного реагування. Враховуючи викладені обставини, позивач вимушений звертатися до суду за захистом своїх прав. Зауважує, що відповідач безпідставно одержав від позивача грошові кошти в сумі 769150,00 грн., які зворотно не були повернуті позивачеві, жодних договорів щодо зазначених коштів між сторонами не укладалося.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Дану заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог п. п. 3, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, оскільки така не містить: обґрунтування необхідності забезпечення позову; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення: інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заявник, подаючи заяву про забезпечення позову, просить накласти арешт на все майно, що належать відповідачу, та грошові кошти, що розміщені у банківських установах, в межах ціни позову.

Проте, заява про забезпечення позову не містить відповідного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову в зазначених заявником межах та спосіб, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами та доцільності накладення арешту одночасно на все належне відповідачеві майно та/або грошові кошти. Також слід наголосити, що органи та особи, на яких покладено обов`язок примусового виконання ухвали про забезпечення позову, не уповноважені визначати вартість майна, на яке накладається арешт, або накладати арешт на майно боржника вибірково, в межах ціни позову. Зазначених відомостей, потрібних для забезпечення позову, подана заява не містить.

Разом із тим, зустрічне забезпечення це по суті гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків та має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів. Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України метою цього інституту є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

При цьому у принципі 7 доповіді Асоціації міжнародного права «Про забезпечувальні і запобіжні заходи в міжнародному цивільному процесі», ILA,1996) зазначається, що суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів.

Заявник у поданій заяві про забезпечення позову пропонує не застосовувати зустрічного забезпечення, вказуючи на відсутності підстав застосування зустрічного забезпечення, проте у заяві, виходячи з предмету позову, не наведено переконливих та достатніх доводів щодо такої пропозиції з відповідним обґрунтуванням.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, вона підлягає поверненню заявнику.

Статтею 9 Конституції України регламентовано, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Крім того, у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

При цьому суд роз`яснює, що повернення заяви не позбавляє заявника на повторне звернення в суд із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 260, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Леміш Олексій Олексійович, про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Леміш Олексій Олексійович, до товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатиагропродукт» про стягнення безпідставно набутих коштів повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай