Справа № 135/1441/20
Провадження № 2-з/147/8/20
УХВАЛА

про повернення заяви

04 грудня 2020 року смт. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Згідно розпорядження голови Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.11.2020 р., справу №135/1441/20 передано на розгляд до Тростянецького районного суду Вінницької області.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, яка обгрунтована тим, що нею було подано позов про поділ майна подружжя, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Серед майна, яке підлягає розподілу, є автомобіль Renault Sandero Step way, номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, вартістю 381375 грн. Даний автомобіль зареєстрований в Гайсинському МРЕВ, а сьогодні це Територіальний сервісний центр 0542 МВС у Вінницькій області. Зважаючи на те, що відповідач може відчужити спірний автомобіль іншим особам, що може істотно ускладнити і унеможливити ефективний захист та поновлення її оспорюваних прав, унеможливити виконання рішення суду, ОСОБА_1 просила накласти арешт на автомобіль Renault Sandero Step way, номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, зареєстрований в Гайсинському МРЕВ на ім`я ОСОБА_2 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, оглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.3 ст.3 ЦПК провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У ст. 149 ЦПК України зазначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно вимог ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Форма та зміст заяви про забезпечення позову мають відповідати вимогам ст.151 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати у заяві про забезпечення позову та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність застосування певного заходу забезпечення позову, зазначити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, як вбачається з заяви про забезпечення позову, її зміст не відповідає вказаним вимогам визначеним ст. 151 ЦПК України.

Так, у поданій заяві про забезпечення позову заявником не викладено усі обставини потрібні для забезпечення позову, зокрема не зазначено номери кузова чи інші дані, що ідентифікують автомобіль, на який просять накласти арешт ОСОБА_1 та не надано жодних доказів про належність відповідного майна відповідачу ОСОБА_2 .

Крім цього звертаю увагу, що предметом позову є порушені права позивачки на спільно нажите майно, а не реалізація предмета спору.

Саме тому, що ОСОБА_1 при поданні заяви про забезпечення позову порушено вимоги ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України в частині зазначення необхідності і доцільності вжиття заходів забезпечення позову.

Заявницею не обґрунтовано необхідність застосування заходів забезпечення позову; не наведено в заяві та не надано доказів того, що відповідач намагається відчужити вказане майно, у зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а викладені в заяві про забезпечення позову доводи лише описують обставини, які стали підставою спору між сторонами.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Також, прохальна частина заяви не містить чіткого зазначення органів, які уповноважені здійснити реєстрацію, перереєстрацію (зняття з обліку) транспортних засобів.

Також, заявником не вказані інші відомості, які потрібні для забезпечення позову, зокрема, ціна позову (вартість) майна, на яке просить накласти арешт ОСОБА_1 , у зв`язку із чим суд позбавлений можливості встановити співмірність позовних вимог із заходами забезпечення позову, який просить застосувати заявник.

Суд звертає увагу, що у цивільній справі №135/1441/20 (провадження 2/147/528/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, позивач визначила ціну позову у розмірі 221737 грн., що є порушенням вимог ст.151 ЦПК України.

Крім того, заявником не викладено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Оцінка транспортних засобів не здійснюється судом, а покладається на позивача або на іншу особу, яка відповідно до вимог закону має право на її здійснення.

Слід зазначити, що згідно із ч.ч.1-5 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи,, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу вищенаведених норм цивільного процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Позивач не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою повивача.

Позивач має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо позивач не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Таким чином, оскільки подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, то така заява за правилами ч.9 ст.153 ЦПК України підлягає поверненню, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 150-153, 258-260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, повернути заявниці.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача можливості повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Натальчук