Справа № 308/9126/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - Малюк В.М., при секретарі судового засідання - Матіко Я.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди.

Сторони в судове засіданні не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно і належним чином.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що дана позовна заява, відповідно до вимог п.11.ст. 187 ЦПК України, підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Позовна заява не відповідає вимогам ч.4 ст. 177 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір та не надано підтвердження про його сплату.

Позивач при зверненні з вимогами до суду посилалася на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

У статті 5 ЗУ «Про судовий збір», визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Разом з тим у частині 3 статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Системний і комплексний аналіз зазначених норм дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб, як «споживачі, які звернулися з позовними вимогами про захист порушених справ», у переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору, установленому в ст. ЗУ «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів, а саме ЗУ «Про захист прав споживачів».

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються від майнового навантаження з метою захисту своїх порушених прав (частина третя стаття 22 ЗУ «Про захист прав споживачів»).

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/24672/15-ц від 19 червня 2018 року.

При цьому, позовна заява містить дві вимоги, одна з яких про відшкодування моральної шкоди в сумі 300 000 грн.

Пунктом 5 ч.1 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів», визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону. Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції, тобто в даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» за вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від такого.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Відповідно до ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року становить 2 102, 00 гривень.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви:

- майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене позивачу необхідно сплатити суму судового збору в сумі 3000 грн.

Враховуючи зазначені обставин, приходжу до переконання, що вирішити питання про продовження розгляду справи неможливо, а тому вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків заяви з врахуванням вимог ст.ст.175,177,187 ЦПК України.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч.12 та ч.13 ст.187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст.185, 187, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити, що в разі не усунення ним вказаних недоліків, заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Малюк