Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1527/19
Провадження № 2/321/72/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Машкіної Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Бородіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування Михайлівської державної адміністрації Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення.
Позовні вимоги обґрунтовує таким.
Позивачу на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому вона зареєстрована та проживає з 1996 року.
Разом з нею у будинку зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його неповнолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_2 є її пасинком, з його батьком - ОСОБА_4 позивач перебуває в шлюбі з 20.02.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 05.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області.
З 2002 року ОСОБА_2 був зареєстрований у належному їй житловому будинку АДРЕСА_1 , але фактично постійно проживав в м.Запоріжжя. Також, відповідач ОСОБА_5 за її згодою зареєстрував у вище вказаному житловому будинку свого неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Реєстрація місця проживання дитини потрібна була відповідачу для отримання державної допомоги при народженні дитини, так як фактично з 2005 року він проживав без реєстрації у м.Запоріжжі.
В 2016 році ОСОБА_2 разом з членами своєї родини переїхав на постійне місце проживання з м.Запоріжжя до м.Маріуполя і до цього часу відповідач разом зі своєю сім`єю: дружиною та двома дітьми, проживає за адресою : АДРЕСА_2 , і до цього часу жодного разу не з`являвся за місцем реєстрації, житловим приміщенням не користується, комунальні платежі не сплачує.
В житловому будинку проживає позивач разом з чоловіком, які мають право на отримання субсидії на оплату комунальних послуг згідно чинного законодавства, але в отриманні соціальної допомоги виникають труднощі через те, що у житловому будинку зареєстровані, але фактично не проживають впродовж 4 років ОСОБА_2 разом з неповнолітнім ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позивач просить суд визнатиОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який народився у смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, разом з неповнолітнім сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, що народився у м.Запоріжжі, Запорізької області, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився , надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до вимог ст.ст. 280-283 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого Михайлівська державна нотаріальна контора Запорізької області, р. №1117 /16.07.1987 та згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро», є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8, 13-14).
Згідно Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , виданого повторно 05 березня 2010 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрували шлюб 20 лютого 1996 року, актовий запис №7. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_7 . (а.с.9).
Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 15.10.2019 року, складеного депутатом Михайлівської селищної ради Мартиненко С.В., позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вище вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зареєстровані, але ніколи не проживали за вище вказаною адресою, оскільки проживають за адресою : АДРЕСА_2 . (а.с.10).
Так, у відповідності до домової книги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.11-12).
Отже, з наданих доказів судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8, та його неповнолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2016 року проживають за адресою : АДРЕСА_2 .
Право на повагу до житла гарантує ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідача ОСОБА_2 , а також його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7, особами, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття їх з реєстрації за вказаною адресою.
Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268, 280-283 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування Михайлівської державної адміністрації Запорізької області, місце знаходження: Запорізька область, смт. Михайлівка, вул. Центральна, 36, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який народився у смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області разом з неповнолітнім сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянином України, що народився у м.Запоріжжі, Запорізької області, особами, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Михайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В.Машкіна