Справа №265/7857/19
Провадження №2/265/434/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

за участю секретаря судового засідання Красноухова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

12 листопада 2019 року позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 31.08.1996р. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком в свідоцтві про народження якої записаний відповідач. Шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2017 року. З липня 2019 року неповнолітня дочка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в добровільному порядку не надає. 01.10.2019р. нею була подана заява про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів, проте ухвалою суду у видачі судового наказу було відмовлено. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку та доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, просила почати стягнення з дати подання заяви про видачу судового наказу, тобто з 01.10.2019р., посилаючись на положення ст.191 СК України.

У судове засідання позивачка та її представник адвокат Мироненко О.В. не з`явилися, надали заяви, в яких просили позовні вимоги задовольнити, а також просили розглядати справу в їх відсутності.

Відповідач до судового засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав у повному обсязі, однак заперечував проти початку стягнення з дати подання заяви про видачу судового наказу. Просив розглядати справу без його участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.6 ст.81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19 листопада 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №1093, в графі «батьки» зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, має працездатний вік та не має непрацездатних членів сім`ї чи родичів, яких він зобов`язаний утримувати, тому з урахуванням конкретних обставин справи, керуючись принципом справедливості та розумності, з урахуванням потреб неповнолітньої дитини, можливостей відповідача та визнання останнім позову, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2009 року народження у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вирішуючи позов в частині визначення початку стягнення аліментів, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2019 року у суді була зареєстрована заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 25.10.2019 по справі № 265/6737/19 у видачі судового наказу було відмовлено на підставі ч.9 ст.165 ЦПК України, тобто у зв`язку з відсутністю даних про зареєстроване місце проживання/перебування боржника.

Вказані обставини, а також факт визнання відповідачем позовних вимог, не свідчать про ухилення останнього від сплати аліментів, а відтак, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині та стягує аліменти з моменту звернення з вказаним позовом до суду з 12 листопада 2019 року.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі ст. ст. 141, 258,259,263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Мироненко Ольга Валеріївна, адреса: м.Маріуполь, вул.Італійська,35.

Відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 05 березня 2020 року.

Суддя: І.М. Міхєєва