Справа № 234/3440/20
Провадження № 2-о/234/352/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Каліберда А.О., Коваленко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську Донецької області цивільну справу №234/3440/20 за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа:

ОСОБА_2

про видачу обмежувального припису

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Дейнеки І.Г.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, яка мотивована тим, що в неї є син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , син розлучений, має двох дітей, які проживать зі своєю матір`ю окремо.

ОСОБА_2 постійно та систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство, а саме психологічне, економічне та фізичне.

Так, психологічне насильство полягає у тому, що ОСОБА_2 будучи особою, яка зловживає спиртними напоями, щодня вчиняє гучні сварки у будинку, веде антисанітарний спосіб життя, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння виносить майно з будинку, висловлюється нецензурною лайкою у її бік, погрожує, порушує правила співжиття, вдається до рукоприкладства тощо.

Фізичне насильство полягає у тому, що агресивна та неконтрольована поведінка ОСОБА_2 призводить до втрати нею нормального режиму сну, постійного поганого самопочуття, почуття приниження, що позначається на загальному фізичному стані.

Економічне насильство полягає у тому, що ОСОБА_2 , не маючи власного джерела доходу викрадає її продукти харчування та особисті речі з метою їх продажу та отримання грошей для придбання спиртних напоїв.

Також, 06.02.2020 року, щодо ОСОБА_3 був складений терміновий заборонний припис серії АА №059275, згідно якого ОСОБА_3 з 06.02.2020 по 16.02.2020 заборонено контактування з постраждалою особою та перебування в місці її проживання.

Враховуючи викладене просила суд видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці її проживання (перебування), строком на шість місяців.

27.02.2020 заява прийнята судом до провадження. Судове засідання призначене на 02.03.2020 року.

Під час судового засідання заявник заявив клопотання про допит свідка. З урахуванням думки учасників судового розгляду клопотання судом задоволене.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник доводи заяви підтримали у повному обсязі та наполягали на її задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, постійно знущається над матір`ю, вчиняє сварки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поводить себе агресивно, кричить, лається нецензурно, знищує майно, яке є у квартирі, не працює.

Допитана в судовому засіданні дочка заявниці, ОСОБА_5 показала, що її брат, який мешкає разом з матір`ю, зловживає спиртними напоями, постійно знущається над матір`ю, вчиняє сварки, вдається до рукоприкладства, принижує її та співіснування з ним викликають у постраждалої особи побоювання за свою безпеку.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У заявниці ОСОБА_1 є син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею за адресою:

АДРЕСА_1 їм належить відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.04.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Краматорської ДНК, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України з заявою про видачу обмежувального припису може звернутися особа, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон).

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавалася жертва, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_3 заявник аргументує вчиненням ним психологічного, економічного та фізичного насильства.

Вказані доводи заявниці знайшли своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме у інформації про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, копії термінового заборонного припису серії НОМЕР_1 від 06.02.2020 року, поясненнями свідка, поясненнями самої заявниці.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Оцінивши у сукупності надані суду докази та показання свідків суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 систематично здійснює психологічне насильство над емоціями ОСОБА_1 , що включає в себе словесні та невербальні образи, погрози, у тому числі приниження, переслідування, залякування, використання емоційного та психологічного перенавантаження, часті і непередбачувані перепади настрою агресора, у яких він вважає винною саме жертву.

Наслідками даної поведінки для ОСОБА_1 є психологічні страждання, які виражаються у емоційній дезадаптації і відчутті «вигорання», нездатності відчувати позитивні емоції від життя, депресії, небажанні повертатися додому, а також погіршення якості життя.

Таким чином, перебування ОСОБА_3 за місцем проживання ОСОБА_1 становить безпосередню небезпеку ОСОБА_1 , як жертві домашнього насильства, а тому забезпечення фізичної дистанції між жертвою та її кривдником є найефективнішим способом гарантувати безпеку ОСОБА_1 .

На думку суду достатнім строком застосування обмежувального припису буде 2 місяці, так як за цей час ОСОБА_3 в змозі оцінити свою поведінку та змінити її по відношенню до ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що подана заява підтверджена належними та допустимими доказами, тому підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5,12, 76-83, 259, 263-265, 350-1-350-6, 354 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Заборонити протягом двох місяців, починаючи з 04.03.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити протягом двох місяців, починаючи з 04.03.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися до місця її проживання та перебувати в ньому за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Краматорського

міського суду А.О. Михальченко