Справа № 456/3506/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 22-ц/811/795/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді Шандри М.М.
суддів: Савуляка Р.В., Приколоти Т.І.
секретаря: Бадівської О.О.
за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2020 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИЛА:
Представник позивача ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом, та уточнивши 17.04.2019 позовні вимоги від імені позивача, просив суд визнати автомобіль марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та провести наступний поділ об`єкта спільної сумісної власності подружжя: визнати за позивачем ОСОБА_3 право особистої власності на автомобіль марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 та виділити це майно в натурі; визнати за відповідачем ОСОБА_1 право особистої власності на автомобіль марки ГАЗ-24, 1976 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 та гараж № НОМЕР_6 , який знаходиться на території військової частини № НОМЕР_7 у м. Стрий; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 різницю у вартості майна в розмірі 117 436,00 грн, яке залишиться у власності ОСОБА_1 . Свої вимоги мотивувала тим, що 18.10.1986 між нею та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 27.10.2015 шлюб розірвано. Через 18 днів після розірвання шлюбу, 27.10.2015 ОСОБА_1 придбав транспортний засіб марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску, кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , видане 14.11.2015. Кошти на вказаний транспортний засіб вони нажили за час спільного проживання, перебуваючи в шлюбі, тому таке майно належить їм на праві спільної сумісної власності. Перебуваючи у шлюбі, вони були на заробітках в Італії та за спільно зароблені кошти ними було придбано вказаний автомобіль. Окрім цього, перебуваючи у шлюбі з відповідачем, ними було придбано: автомобіль марки ГАЗ-24, 1976 р.в., кузов № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , чорного кольору, р.н. НОМЕР_5 та гараж № НОМЕР_6 , який знаходиться на території військової частини № НОМЕР_7 в м. Стрий. Оскільки вказане майно набуте ними за час перебування в шлюбі, просить провести поділ майна подружжя: за нею визнати право власності на автомобіль марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 та виділити це майно в натурі; за відповідачем просить визнати право власності на автомобіль марки ГАЗ-24, 1976 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 та гараж № НОМЕР_6 , який знаходиться на території військової частини № НОМЕР_7 у м. Стрий та стягнути з відповідача на її користь різницю у вартості майна в розмірі 117 436,00 грн.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2020 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.
Визнано автомобіль марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля марки ГАЗ-24, 1976 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки ГАЗ-24, 1976 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення в частині визнання автомобіля марки Citroen Jumpy спільною сумісною власністю подружжя та його поділу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що рішення суду суперечить фактичним обставинам справи, а також судом не взяті до уваги докази, які були надані в судовому засіданні, що автомобіль марки Citroen Jumpy є особистою власністю відповідача, придбаного за його власні кошти після розірвання шлюбу. Просить рішення в частині визнання автомобіля марки Citroen Jumpy спільною сумісною власністю подружжя та розподілу даного автомобіля по Ѕ частині кожному: за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні цієї частини позовних вимог. В іншій частині залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Тому розгляд справи проводиться у відсутності ОСОБА_3 та її представника.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.
Судом установлено, що сторони з 18.10.1986 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.10.2015 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 /Т.1 а.с. 8/.
Відповідно до відповіді начальника ТСЦ 4645 РСЦ МВС у Львівській області Надбережного В.В., згідно Єдиного державного реєстру МВС України, станом на 09.09.2016 за ОСОБА_1 зареєстровано на праві приватної власності транспортний засіб марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 видано 14.11.2015 в ТСЦ 4645 РСЦ МВС у Львівській області /Т.1 а.с. 17/.
Відповідно до технічного паспорта серії НОМЕР_10 , власником автомобіля марки ГАЗ-24, 1976 року випуску є ОСОБА_1 /Т.1 а.с. 18/.
Згідно зі ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.
Відповідно до ч.1-3 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 ст.69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання автомобіля марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя, суд першої інстанції виходив з того, що такий придбано відповідачем за спільно зароблені кошти з позивачем за час перебування на заробітках в Італії, факт придбання відповідачем спірного автомобіля за особисті кошти, в тому числі, за кошти позичені йому батьком, не доведено належними та допустимими засобами доказування.
Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
Тобто критеріями, за якими набутому майну можна надати режим спільного майна , є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).
Відповідно до ч.2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними саме в період шлюбу.
Як установлено судом, автомобіль марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 був придбаний відповідачем 14.11.2015, тобто не за час шлюбу, що виключає можливість визнання його об`єктом права спільної сумісної власності та визнання за позивачем права власності на Ѕ частину спірного автомобіля.
Крім цього, позивачем не доведено належними та допустимими засобами доказування наявність на час припинення спільного ведення господарства грошових коштів, які були використані, як вказує позивач, відповідачем на придбання спірного автомобіля.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина друга статті 376 ЦПК України).
Відтак, оскаржуване рішення в частині визнання автомобіля марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ОСОБА_3 та за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину автомобіля за кожним слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в цій частині позовних вимог.
В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2020 року в частині:
визнання автомобіля марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя;
визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину автомобіля марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ;
визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину автомобіля марки Citroen Jumpy, 1999 року випуску кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 скасувати.
Ухвалити нову постанову. У задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:04.12.2020

Головуючий

Судді