Справа № 191/2472/19
Провадження № 2/191/609/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Кухар Д.О.

за участю секретаря - Яніної О.В.

розглянувши, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Територіальної громади в особі Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до Територіальної громади в особі Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 1975 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживали однією сім`єю за адресою : АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. Крім того, вона перебувала на утриманні ОСОБА_3 , оскільки була непрацездатною за станом здоров`я (відсутність зору).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 роки ОСОБА_3 помер в с. Панасівна Синельниківського району Дніпропетровської області, про що 01 червня 1994 року зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 28. Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. На день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 525 ЦК УPCP часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК УPCP місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Спадкове майно, після смерті ОСОБА_3 , окрім іншого складається з земельної ділянки (пай) площею 5,22 га, на яку спадкодавець мав право відповідно до Сертифікату серїї НОМЕР_3 , виданого 26.05.1999 року Синельниківською районною державною адміністрацією.

Згідно ст. 1, 2, 3, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є : свідоцтво про право па спадщину. Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

За життя Спадкодавця ним не був складений заповіт. Враховуючи відсутність у Спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої черг, що підтверджується матеріалами спадкової справи, Заявник відповідно до ст. 531 ЦК УPCP має право на спадкування за законом.

ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК УPCP, оскільки на час відкриття спадщини вона була зареєстрована та фактично проживала разом зі спадкодавцем і проживає до теперішнього часу, тобто фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. 15.05.2019 року Другою Синельниківською державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа № 143/2019.

Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини позивач звернулася до державного нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус Другої Синельниківської державної нотаріальної контори відмовив їй в оформленні права на спадщину, порадивши звернутися до суду. Проаналізувавши документи, надані ОСОБА_1 для оформлення спадщини, державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори зроблено висновок, що свідоцтво про право на спадщину за законом видати неможливо, в зв`язку з тим, що в наданих документах не просліджується факту родинних відносин між ОСОБА_1 та спадкодавцем. Внаслідок цих обставин на сьогодні отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі є неможливим, а єдиним шляхом для отримання спадкового майна та захисту прав Позивача є звернення до суду про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

У зв`язку з цим, позивач просить встановили факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не менше одного року до його смерті; визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель КСП «ім. Леніна», відповідно до Сертифікату серії НОМЕР_3 , виданого 26.05.1999 року Синельниківською районною державною адміністрацією.

Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 .

Згідно копії довідки виконавчого комітету Раївської сільської ради Синельниківського району № 466 від 06.06.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 з 1975 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . разом з померлим проживала та була зареєстрована за вищевказаною адресою ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1975 року по теперішній час. У зв`язку з хворобою ОСОБА_1 (вади зору), остання перебувала на утриманні ОСОБА_3 .

З копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 , вбачається, що 04.04.2008 року зареєстрували шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « ОСОБА_1 ».

Згідно копії довідки виконавчого комітету Раївської сільської ради Синельниківського району № 447 від 27.05.2019 року, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а/з № 28 від 01.06.1994 року) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 заповіт у виконкомі Новоолександрівської сільської ради не складав.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963 року), діючого на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 рік), що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно ст. 553 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у

тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Пунктом 10 вищезазначеної Постанови передбачено,що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч.1 п.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Крім того, ст.1 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають : колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є : свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) ( ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

Згідно ст.3 ч.1 вищезазначеного Закону, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 на підставі рішення Синельниківської райдержадміністрації № 346-р від 21.05.1997 року належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Леніна розміром 5.22. Даний сертифікат виданий головою Синельниківської районної державної адміністрації 26.05.1997 року.

Постановою державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори від 15.05.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 співмешканця ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що з наданих документів не просліджується факту родинних відносин , що ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_1 ..

В матеріалах спадкової справи № 143/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 міститься заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Відділу у Синельниківському районі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 29-04-0.26-395/114-19 від 28.08.2019 року, в списку - додатку до державного акту на право колективної власності на землю (Серія ДП СВ № 000005), виданого КСП ім. Леніна для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Новоолександрівської сільської ради народних депутатів від 14.08.1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 5 від 28.11.1994 року, громадянин ОСОБА_3 значився під №745. Середній розмір паю по КСП ім.. Леніна на території Новоолександрівського старостинського округу Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області складає 5,22 ум.кад.га.. Згідно з розпорядженням голови Синельниківської районної державної адміністрації № 346-р від 21.05.1997 року на ім`я ОСОБА_3 видано сертифікат Серії НОМЕР_3 . Державний акт на право приватної власності на ім`я ОСОБА_3 , як члену КСП ім.. Леніна, не видавався.

Згідно копії державного акту на право колективної власності на землю Серії ДП СВ 000005, КСП ім.. Леніна, яке розташовано за адресою : с. Новоолександрівка Синельниківського району, передана у колективну власність земельна ділянка розміром 5961,2 га. відповідно до рішення Новоолександрівської сільської ради народних депутатів від 14.08.1993 року № 93. Даний акт виданий Головою Новоолександрівської сільської ради 28.11.1994 року.

Згідно копії рішення Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради народних депутатів від 14.08.1993 року, вирішено затвердити проект роздержавлення і приватизації к-пу Ім. Леніна згідно протоколу зборів уповноважених к-пу Ім. Леніна від 12.07.1993 року № 3 та рішення ХІУ сесії Новоолександрівської сільської ради народних депутатів від 21.04.1993 року № 78.

В списку громадян-членів КСП ім.. Леніна Синельниківського району, ОСОБА_3 значиться під № 745.

Згідно книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП ім.. Леніна Синельниківського району ОСОБА_3 26.05.1997 року був виданий сертифікат Серії НОМЕР_3 на підставі рішення № 346-р від 21.05.1997 року.

Згідно ч. 1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить встановили факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не менше одного року до його смерті; а також визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель КСП «ім. Леніна», відповідно до Сертифікату серії НОМЕР_3 , виданого 26.05.1999 року Синельниківською районною державною адміністрацією. З досліджених судом документів було встановлено, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_3 був виданий Синельниківською районною державною адміністрацією 26.05.1997 року на підставі рішення Синельниківської районної державної адміністрації № 346-р від 21.05.1997 року, тобто вже після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 . З рішення виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради від 14.08.1993 року взагалі не вбачається, що саме ОСОБА_3 за час його життя надавалась земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Леніна.

Таким чином, відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а тому суд вважає необхідним в їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.524,529,548,549, 553 ЦК УРСР (1963 року), п.1,10Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.1 ч.1, ст.2,3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», та ст. ст. 12, 13, 77, 78, 81, 206, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Територіальної громади в особі Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. О. Кухар