Справа № 942/333/20
Провадження № 22-ц/810/607/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа Біловодський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 31 липня 2020 року, ухваленого Новопсковським районним судом Луганської області у складі: судді Чалого А.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Біловодський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, яку мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хрустальний (м. Красний Луч) Луганської області, помер її цивільний чоловік ОСОБА_2 .

На звернення заявниці до Біловодського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) їй було відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки надане свідоцтво про смерть видане на непідконтрольній України території.

Заявниця зазначила, що встановлення факту, який має юридичне значення необхідно їй для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 згідно чинного законодавства України.

У зв`язку з чим просила встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Хрустальний (м. Красний Луч), Луганської області, Україна, громадянин України, що був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Хрустальний (м. Красний Луч) Луганської області, Україна, причина смерті - астеросклероз судин головного мозку.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 31 липня 2020 року у задоволенні вимог ОСОБА_1 про встановлення факту смерті відмовлено.

В апеляційній скарзі заявниця ОСОБА_1 вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 31 липня 2020 року, прийняти постанову про задоволення позовних вимог заявниці.

Доводами апеляційної скарги є те, що заявниця проживала разом з померлим з 2013 року, а в 2015 році уклала шлюб на непідконтрольній території, про недійсність цього шлюбу не знала в силу свого похилого віку; обставина, що заявником не надано доказів родинних відносин із заявницею про встановлення факту смерті якої вона просить, не є підставою для відмови у задоволенні заяві заявниці.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Назарову М.В., склад колегії суддів Лозко Ю.П., Яресько А.В.

Апеляційне провадження по справі було відкрито 01 вересня 2020 року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року у зв`язку із прийняттям відставки судді Яреська А.В. вилучено останнього у зв`язку із закінченням терміну повноважень, визначено новий суддя у складі колегії: Кострицький В.В. Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду на 06 жовтня 2020 року о 12-й. 06 жовтня 2020 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням судді Лозко Ю.П. у відпустці, справа призначена на 27 жовтня 2020 року о 16.30. 27 жовтня 2020 року судове засідання не було проведено у зв`язку з перебуванням на лікарняному з 21 жовтня 2020 року головуючого судді Назарової М.В., розгляд справи призначений на 08 грудня 2020 року о 14-30.

У судове засідання заявники та заінтересована особа, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Заявниця ОСОБА_1 повідомлена про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Наведене відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду відповідає, а помилкові доводи апеляційної скарги не спростовують їх.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на свідоцтво про шлюб, видане 13 березня 2015 року про укладення 13 березня 2015 року шлюбу між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народився у м. Красний Луч Луганської області, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народилася в с. Ново-Красновка Антрацитівського району Луганської області, про що Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області складено відповідний актовий запис № 28 (а.с. 66); акт про фактичне проживання з померлою особою № 16 від 03.03.2020 року, акт про фактичне проживання № 17 від 03.03.2020 року, довідку № 72 від 03.03.2020 року, відповідно до яких ОСОБА_1 фактично мешкала з померлим ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ; лікарське свідоцтво про смерть №71 від 27.12.2019 року та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 08.01.2020 року, згідно яких ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Красний луч Луганської області помер ОСОБА_2 .

Всі вказані документи видані на тимчасово окупованій території України, і відповідно до наданої Східним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м. Харків) інформації від 25.05.2020 року № 5/1095/2020 згідно з даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хрустальний) не виявлено (а.с. 41).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 7 листопада 2014 року «Про затвердження населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Красний Луч (Хрустальний) віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади, у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану, тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з пунктом 3 розділу 1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, за заявою громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» рішення суду про встановлення факту смерті особи у певний час є підставою для проведення державної реєстрації смерті.

Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду заяви судом).

Для розгляду заяв про встановлення фактів народження або смерті на тимчасово окупованій території України законодавством визначено спеціальний порядок, урегульований статтею 317 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду заяви судом.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦПК України у тій же редакції Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Оскільки у померлої особи може не бути родичів, які можуть звернутися із заявою про встановлення відповідного факту, з метою дотримання прав і свобод осіб, які проживають на тимчасово окупованій території, відповідна заява може бути подана членом сім`ї померлого, зокрема чоловіком або дружиною.

Оскільки ОСОБА_1 не підтвердила, що вона є родичем або членом сім`ї ОСОБА_2 , ненадання відомостей про відсутність у померлого інших родичів, суд правильно виходив з того, що відповідно до частини першої статті 317 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду заяви, для заявниці не настають правові наслідки, а тому відсутні підстави для задоволення заяви.

Колегія суддів відхиляє доводи скарги про відсутність живих родичів у померлого окрім неї як не доведені належними доказами та з огляду на вищенаведене.

Як відхиляє колегія суддів і доведеність заявницею за допомогою документів, виданих на окупованій території, факту спільного проживання з померлим з 2013 року, оскільки такий висновок без встановлення його у судовому порядку є передчасним, а посилання скаржниці на неможливість надання нею доказів українського зразку з території, де понад 6 років не видаються відповідні документи, є помилковими.

Відомості, що містять в наданих нею документах, виданих на тимчасово окупованій території України, можуть бути доказами під час розгляду судом відповідних справ, оскільки стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Аналіз чинного законодавства свідчить про те, що обмеження права на звернення із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України встановлені з метою недопущення внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян недостовірних відомостей за зверненнями сторонніх осіб. Тому у разі відсутності родинних зв`язків з померлою особою, заявник, для набуття права звернутися із відповідною заявою, повинен підтвердити у визначеному законом порядку факт проживання з померлою особою однією сім`єю, зокрема шляхом встановлення цього факту у судовому порядку.

Заявниця ОСОБА_1 відповідних вимог не заявляла.

За таких обставин доводи заявника про те, що вона є єдиною особою, яка може ініціювати питання про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, є необґрунтованими.

Помилковими є доводи заявника про порушення судами попередніх інстанцій положень цивільного процесуального законодавства у зв`язку з ненаданням оцінки поданим нею доказам смерті ОСОБА_2 , оскільки суд встановив відсутність у ОСОБА_1 процесуального права на звернення до суду із відповідною заявою, тому дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення, оскільки суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалили судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно вимог ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 31 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 08 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді: