Справа № 2-757/11 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2802/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар - Жукровська Х.І.

з участю апелянта ОСОБА_1 , його представника адвоката Сірого А.В., заявника ОСОБА_2 та його представника адвоката Ганича І.М., представника прокуратури Львівської області Сеніва О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2018 року, постановлену у складі головуючого судді Палюх Н.М., у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 в грудні 2018 року звернувся в суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Свою заяву обґрунтовував тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 07.03.2012 року його вселено у квартиру АДРЕСА_1 . На підставі цього рішення йому було видано виконавчий лист, в якому було допущено описку в його прізвищі, а саме зазначено « ОСОБА_3 », замість « ОСОБА_4 ». Після виправлення описки йому було знову видано виконавчий лист, який він втратив. За наведеного, просив видати дублікат виконавчого листа № 2-757/11, оскільки такий було втрачено.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2018 року заяву задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа № 2-757/11, відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07.03.2012 року по справі за позовом Прокурора Залізничного району м. Львова в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, ЛКП Скнилівок про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом та позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив права на користування житлом.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала є незаконною, прийнятою з порушенням положень чинного законодавства. Висновки суду не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Скаргу мотивує тим, що дійсно 07.03.2012 року Залізничний районний суд м.Львова ухвалив рішення по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання його таким, що втратив право на житло в будинку АДРЕСА_2 та позовом Прокурора Залізничного району м. Львова в інтересах ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення до вказаного будинку. Даним рішенням суд відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_5 та повністю задовольнив вимоги прокурора.

23.04.2013 року працівниками Залізничного ВДВС в процесі виконання виконавчого провадження № 37115420, відкритого на підставі вказаного виконавчого листа, ОСОБА_2 було вселено до будинку АДРЕСА_2 в порядку виконання судового рішення по справі № 2-757/11, про що складено акт державного виконавця від 23.04.2013 року та постанову від 25.04.2013 року про закінчення виконавчого провадження його виконанням. Проте, через недовгий час після проведення вселення до будинку ОСОБА_2 , який при вселенні одержав ключі від вхідних дверей, про що зазначено в акті від 23.04.2013 року, залишив будинок і з 2013 року до цього часу протягом шести років, приходив лише один раз в 2016 році, але своїх особистих речей не приносив, наміру фактично проживати не виявляв.

Твердження ОСОБА_2 про втрату оригіналу виконавчого листа від 15.03.2013 року по справі № 2-757/11 є неправдивим, оскільки виконання за таким проведено. Із змісту заяви ОСОБА_2 не вбачається, коли було втрачено виконавчий лист та за яких обставин це відбулося, не наведено обґрунтування поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Заява лише містить вимогу про видачу дублікату виконавчого листа без будь-якого обґрунтування та відповідних доказів про втрату такого.

Зазначає, що видача дублікату виконавчого листа за нормами ЦПК України в чинній редакції не передбачена, однак згідно п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В даному випадку, виконавче провадження у справі № 2-757/11 було завершено з підстав фактичного виконання судового рішення, що взагалі виключає можливість повторного пред`явлення такого виконавчого документа до виконання, строки пред`явлення виконавчого листа до виконання минули, а клопотання про поновлення такого строку до суду подано не було і за змістом оскаржуваної ухали не вирішувалось.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2018 року скасувати і постановити нову про відмову у видачі дублікату виконавчого листа.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» створено Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 07 березня 2012 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 05 жовтня 2012 року про виправлення описки в прізвищі позивача, з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 »), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 липня 2012 року, зобов`язано ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 , а у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив права на користування житлом будинком АДРЕСА_2 відмовлено за безпідставністю вимог.

На виконання вказаного рішення суду 15 серпня 2012 року Залізничним районним судом м. Львова було видано виконавчий лист № 2-757/11.

З матеріалів справи також убачається, що 13 березня 2013 року ОСОБА_2 отримав чотири виконавчі листи, виправлені з урахуванням ухвали суду від 05 жовтня 2012 року.

Окрім того, із долученого до матеріалів справи акту державного виконавця від 23 квітня 2013 року та копії постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 37115420 від 25 квітня 2013 року вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-757/11, виданого Залізничним районним судом м. Львова про зобов`язання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 було закінчено.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що замість втраченого оригіналу виконавчого документа, суд може видати його дублікат, оскільки такий втрачено.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

У відповідності до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Встановивши, що рішення суду на виконання якого заявник просить видати дублікат виконавчого листа є виконаним, а постанова про закінчення виконавчого провадження з його примусового виконання чинною, суд першої інстанції прийшов до нерівного висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого документа.

При цьому колегія суддів враховує також те, що заявник не звертався до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, що з урахуванням висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) є необхідним при розгляді питання про видачу дубліката такого виконавчого документа, зокрема, у разі пропуску пред`явлення його виконання, що має місце у даній справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскаржувана ухвала є такою, що постановлена при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, а відтак підлягає скасуванню, з прийняттям нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 374 ч.1 п.2, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом прокурора Залізничного району м. Львова в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, ЛКП «Скнилівок» про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 березня 2020 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.