КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3052/2020 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 357/1099/19

03 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., вивчивши апеляційну відповідачки ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Кошель Б.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Власенко Оксани Анатоліївни, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , державний нотаріус другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. про визнання незаконною та скасування постанови, визнання незаконним та скасування акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 27.12.2018 року по ВП №53785755.

Визнано протиправним та скасовано акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 27.12.2018 року по ВП №53785755.

Скасовано Свідоцтво від 03.01.2019 року №1-130, яким державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. посвідчила право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1 152 грн. 60 коп.

Стягнуто з головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Власенко Оксани Анатоліївни на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1 152 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 20 грудня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року та закрити провадження у справі.

Також в апеляційній скарзі клопотала про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року, посилаючись на те, що копію повного тексту рішення нею отримано 29 серпня 2019 року. В межах строку на апеляційне оскарження, а саме 26.09.2019 року нею було подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року була залишена без руху у зв`язку з несплатою судового збору. Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року її апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто, у зв`язку з тим, що судовий збір сплачено на неналежні реквізити. Разом з тим, Київський апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу, не перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за квитанцією про сплату №1371 від 14.11.2019 року. За таких обставин вважала, що її апеляційна скарга має вважатися поданою в день її первісного подання до суду, а Київський апеляційний суд мав постановити ухвалу про відкриття апеляційного провадження, тому існують підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року.

Посилаючись на вищезазначене, просила визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 січня 2020 року матеріали даної цивільної справи було повернуто до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для належного оформлення.

30 січня 2020 року справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2020 року апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги, шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оригіналу документу про доплату судового збору на суму 1382,70 грн.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року, необхідно відмовити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, з огляду на наступне.

Ухвала Київського апеляційного суду від 31 січня 2020 року була направлена ОСОБА_1 супровідним листом від 03.02.2020 року на вказану в апеляційній скарзі адресу.

Копію вказаної ухвали отримано апелянтом 05 лютого 2020 року, про що в матеріалах справи міститься розписка (а.с. 96).

Проте, у встановлені в ухвалі Київського апеляційного суду від 31 січня 2020 року строки, недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 31 січня 2020 року, у строки, встановлені судом, від апелянта на адресу суду також не надходило.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, за весь період перебування справи в суді апеляційної інстанції, з моменту надходження апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а саме з 14 січня 2020 року ОСОБА_1 жодним чином не поцікавилась станом свого апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою, свої процесуальні обов`язки апелянта належно не реалізувала, вимог ухвали Київського апеляційного суду від 31 січня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху не виконала.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Частина 3 цієї статті встановлює, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, виходячи з того, що ОСОБА_1 не виконала вимог ухвали Київського апеляційного суду від 31 січня 2020 року протягом встановленого судом строку та жодних заяв в порядку виконання ухвали суду від неї не надійшло, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року, слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 44, 358 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Кошель Б.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Власенко Оксани Анатоліївни, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , державний нотаріус другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. про визнання незаконною та скасування постанови, визнання незаконним та скасування акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: