328/2581/19
04.03.2020
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2020 року м.Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Токмак за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, 07 липня 2007 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що з відповідачем шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, разом не проживають з січня 2019 року та вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_6 ». Діти проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

На розгляд справи в судове засідання сторони не з`явились.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Спору з приводу місця проживання дітей немає.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 липня 2007 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 07 липня 2007 року складено відповідний актовий запис №07, місце державної реєстрації виконавчий комітет Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.05.2019.

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.12.2007 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 25.12.2012.

Діти проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «УК «Контакт» від 07.10.2019.

Спір про місце проживання малолітніх дітей відсутній.

Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, разом не проживають з січня 2019 року.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, зареєстрований 07 липня 2007 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В зв`язку з заявою позивача надалі іменуватися цим прізвищем, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_6 ».

Щодо вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання малолітніх дітей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України.

У відповідності до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.10.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Що стосується судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Позивачем при поданні позовної заяви до суду за вимогу про розірвання шлюбу сплачено судовий збір в розмірі 768,40 гривень. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання дітей.

Виходячи з положень даної статті, суд вражає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн., та з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104, 105, 109, 110, ч.2 ст.112, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 142, 247, 263-265, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстровано 07 липня 2007 року, про що 07 липня 2007 року складено відповідний актовий запис №07, місце державної реєстрації виконавчий комітет Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.10.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги з урахуванням п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя