Провадження № 4с/712/9/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року Соснівський районний суду м. Черкаси в складі :
головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі МОГИЛИ І.С.
за участю представника скаржника ОСОБА_1
приватного виконавця Чупис Т.П.
представника зацікавленої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 на дії та рішення приватного виконавця, суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, заінтересована особа, стягувач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересовані особи: Державне підприємство «Сетам», Служба у справах дітей Черкаської міської ради, -

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни перебуває зведене виконавче провадження №60309731 про стягнення з неї грошових коштів в сумі 1056583,19 грн. на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк». Стягнення відбувається на підставі виконавчих листів. Їй стало відомо, що 25 листопада 2019 року приватний виконавець подав до Державного підприємства «Сетам» заявку щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів №1529. Згідно заявки приватного виконавця на електронні торги виставлена належна їй квартира АДРЕСА_1 . Вважає, що дії приватного виконавця у вказаному виконавчому провадженні стосовно передачі квартири на реалізацію є неправомірними і такими, що порушують законні права та інтереси її та її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, стягувачу було достовірно відомо про те, що в квартирі АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 зареєстрований і проживає її малолітній син. Про те, що в квартирі зареєстрований і проживає малолітній ОСОБА_4 приватному виконавцю достовірно відомо. 22 жовтня 2019 року приватний виконавець звернувся до Служби в справах дітей Черкаської міської ради з вимогою № 1394 про надання згоди на реалізацію квартири АДРЕСА_1 в якій проживає і зареєстрований малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Служба в справах дітей не надала приватному виконавцю дозвіл (згоду) на реалізацію вищевказаної квартири. Всі виконавчі листи стосуються стягнення коштів, а не звернення стягнення на предмет іпотеки. Не зважаючи на відсутність дозволу служби в справах дітей, приватний виконавець всупереч п. 28 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.04.2012 року подав заявку на реалізацію квартири. Одночасно, із тих же підстав, вважає, що арешт на майно боржника (зазначену у скарзі квартиру), який накладений приватним виконавцем за постановою про опис та арешт майна боржника від 14.11.2019, є також протиправним, а тому ця постанова має бути скасована судом як неправомірна.
Приватний виконавець Чупис Т.П. надіслала до суду відзив на скаргу в якій зазначила, що в ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження нею було встановлено, що у
боржника ОСОБА_3 відсутнє рухоме майно та кошти, на які можливо першочергово звернути стягнення. Заяви від боржника у відповідності до вимог ч.5 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» з пропозиціями майна на яке першочергово необхідно звернути стягнення на адресу виконавця теж не надходили. У зв`язку з чим нею було прийнято рішення звернути стягнення на належну боржникові на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 14.11.2019 р. було проведено опис та арешт даної квартири, в подальшому визначено її вартість та передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ». Крім того, при виході за адресою, що визначена місцем виконання рішення суду та місцем знаходження нерухомого майна боржника, а саме: АДРЕСА_2 , приватним виконавцем було встановлено, що а ні боржник, а ні члени його родини, в тому числі малолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою не проживають та дана квартиру здається в оренду третім особам, про що було складено акт приватного виконавця.Боржник до приватного виконавця взагалі не звертався та жодної необхідної інформації не надавав. Крім того, вводить в оману суд, стверджуючи, що іпотекодержателю було відомо про обставину як реєстрацію малолітньої особи в предметі іпотеки до укладення договору іпотеки, в час коли боржник приховав таку обставину від іпотекодержателя. Зазначила, що підставою звернення до суду зі скаргою на рішення приватного виконавця може бути порушення права сторони виконавчого провадження, однак в даному випадку скаржником не наведено, а тим більше не доведено фактів, які б свідчили про порушення її прав. Посилання скаржника на те, що передача на реалізацію майна в якому зареєстрована малолітня особа порушує права боржника та третіх осіб, не відповідає дійсності. Адже боржнику було достовірно відомо про застереження в договорі іпотеки щодо заборони реєстрації в предметі іпотеки малолітніх та будь-яких інших осіб. Боржник нехтуючи нормами чинного законодавства та зловживаючи своїми процесуальними правами приховав такі обставини, що на даний час ускладнюють виконання судових рішень. Оскільки права скаржника порушені не були і виконавець діяв відповідно до закону та в межах повноважень, тому враховуючи зазначене вважає відсутні підстави для задоволення скарги.
Представник зацікавленої особи ПАТ «Укргазбанк» надіслав до суду відзив на скаргу в якій вказував на те, що по даному виконавчому провадженню приватним виконавцем не порушено вимог діючого законодавства України з питань здійснення виконавчих дій та не порушено законних прав на житло неповнолітнього ОСОБА_4 , так як, звернення стягнення на житлове приміщення в процесі виконання судового рішення про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь АБ «Укргазбанк» не являється правочином (який можливо оскаржити в судовому порядку), а процесуальною дією, направленою на виконання рішення суду. Звернення стягнення на житлове приміщення в загальному порядку звернення стягнення на майно боржника, яке перебуває в іпотеці, іпотекодержателем АБ «Укргазбанк» не заперечується. Згода органу опіки і піклування необхідна тільки перед вчиненням правочину відносно житла на яке має право власності або користування неповнолітня дитина, а не в процесі звернення стягнення. На дату укладення договору іпотеки №ДІ-00-147/08 від 08.07.2008 року згідно довідки КП ВЖ РЕУ № 5 від 08.07.2008 року малолітній ОСОБА_4 не був зареєстрованим в квартирі, що передавалась в іпотеку. Іпотекодавець ОСОБА_3 в договорі іпотеки не вказала, що на житлове приміщення, яке передається в іпотеку мають права інші особи. На дату укладення договору іпотеки, ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином скаржник ОСОБА_3 не довела, що приватним виконавцем порушено права та законі інтереси неповнолітнього ОСОБА_4 чи інших осіб в процесі виконання рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь АБ «Укргазбанк», а тому банк заперечує проти задоволення скарги ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року прийнято до провадження дану скаргу та призначено розгляд справи на 26 грудня 2019 року.
В судовому засіданні представник скаржника Биченко І. ОСОБА_6 . скаргу підтримав та просив суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни, вчинені у межах зведеного виконавчого провадження № 60309731, щодо передачі до Державного підприємства «СЕТАМ» на реалізацію належної
ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 без письмового дозволу органу опіки та піклування; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни від 14.11.2019 про опис та арешт майна боржника у зведеному виконавчому провадженні № 60309731, за якою описано та накладено арешт на належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяну Петрівну зняти з реалізації з прилюдних торгів належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .
Приватний виконавець Чупис Т.П. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги з підстав, викладених у відзиві на скаргу.
Представник зацікавленої особи ПАТ «Укргазбанк» Крупний О.Г. в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечував з підстав викладених у відзиві на скаргу.
Представник зацікавленої особи ДП «Сетам» в судове засідання не з`явився, скерував письмові пояснення в яких зазначив, що примусова реалізація арештованого майна є одним з етапів звернення стягнення на майно боржника. Відповідно до абзацу 4 пункту 4 Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби.
Представник зацікавленої особи Служби в справах дітей Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни перебуває зведене виконавче провадження №60309731 про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 1056583,19 грн. на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк».
Постановою приватного виконавця від 14 листопада 2019 року(а.с.24) описано та накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_3 , а саме трикімнатну квартиру, що знаходиться на 2-му поверсі 9-ти поверхового цегляного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , загальна площа 80,8 кв. м., житлова площа 37,1 кв. м., 1-ша кімната 18,7 кв. м., 2-га кімната 11,4 кв. м., 3-тя кімната 7,0 кв.м., кухня 18,7 кв.м., ванна кімната 4,2 кв. м., коридор 19,9 кв.м., вбудована шафа 0,9 кв. м., висота приміщень 2,5 м.
22 листопада 2019 року приватний виконавець направила до служби у справах дітей
Черкаської міської ради вимогу про надання згоди на реалізацію предмета іпотеки , а саме квартири АДРЕСА_1 в якій зареєстрований малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( а.с.23).
25листопада 2019 року приватним виконавцем до Державного підприємства «Сетам» направлено заявку щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів Згідно вказаної заявки приватного виконавця на електронні торги виставлена квартира АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 22 квітня 2002 року.
Частиною першою статті 41 Закону України « Про іпотеку « визначено, що реалізація предмету іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у тому числі у формі електронних торгів , у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України» Про виконавче провадження» , з дотриманням вимог цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження «виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб)- це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України , цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України « Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема таких засад : обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.
Водночас, відповідно до частини першої статті 18 Закону України « Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти-члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.
Згідно п. 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.
У відповідності до п.п. 3 п. 3 II Порядку реалізації арештованого майна, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):
- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;
- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника;
- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);
- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;
- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.
Проте, як встановлено в судовому засіданні, приватний виконавець Чупис Т.П. перед реалізацією спірної квартири мала інформацію про те, що в ній зареєстрований та проживає малолітній ОСОБА_5 , 2007 року народження ( а.с.22) не направила до ДП « СЕТАМ» разом із заявою на реалізацію арештованого нерухомого майна від 25 листопада 2019 року № 1529, копію дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду на реалізацію нерухомості, право користування яким має малолітня дитина.
Таким чином, приватним виконавцем Чупис Т.П. розпочато процедуру щодо реалізації предмета іпотеки, у якому зареєстрована та проживає малолітня дитина, за відсутності дозволу органу опіки та піклування у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що такі дії приватного виконавця є неправомірними.
Що стосується тверджень представника стягувача , що нормами діючого законодавства не передбачено обов`язок приватного виконавця отримувати у органу опіки та піклування дозволу для примусового стягнення іпотечного майна, оскільки даний обов`язок покладається на батьків, опікунів чи на нотаріуса при безпосередньому укладені правочину та те, що примусова реалізація майна не є правочином, а є одним з етапів примусового виконання рішення суду, а також те, що при реалізації іпотечного майна виконавець повинен керуватись Законом України « Про
іпотеку», яким не передбачено обов`язку виконавця отримувати дозвіл органу опіки та піклування для примусової реалізації іпотечного майна не заслуговують на увагу та спростовуються встановленими вимогами Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.
Так, згідно з пунктом першим Розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень ця Інструкція з організації примусового виконання рішень розроблена відповідно до вимог закону України « Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», закону України від 02 червня 2016 року « Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України « Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.
Із системного аналізу даного підзаконного акту вбачається, що його завданням є визначення окремих питань організації виконання судових рішень і рішень інших органів ( посадових осіб), що відповідно до Закону України « Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.
Заперечення представника стягувача проти вказаної скарги з тих підстав, що на час укладення іпотечного договору, а саме 08.07.2008 року малолітній ОСОБА_5 не був зареєстрований у спірній квартирі, і нотаріусу при посвідченні договору була надано довідка про склад сім`ї, яка таких даних не містила, спростовуються відповіддю управління з питань державної реєстрації ( а.с. 22), відповідно до якої ОСОБА_11 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 11.11.2007 року (тобто до укладення іпотечного договору).
Окрім того, стягувач не позбавлений можливості захистити своє порушене право, спричинене порушенням на його думку, умов Іпотечного договору, у спосіб, встановлений нормами законодавства України.
Поряд з цим, суд вважає такою, що не ґрунтується на вимогах Закону вимогу скарги щодо визнання неправомірною постанови приватного виконавця про опис та арешт майна боржника з аналогічних підстав, оскільки Законом України « Про виконавче провадження» не передбачено отримання дозволу органу опіки та піклування перед вчиненням вказаної виконавчої дії.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Виходячи із змісту ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця або приватного виконавця під час виконання судового рішення , суд визнає оскаржувані рішення , дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного чи приватного виконавця або іншу посадову особу усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження « можуть здійснюватися лише державним чи приватним виконавцем або відповідною посадовою особою. У зв`язку з чим, вимога скарги щодо зобов`язання приватного виконавця зняти з реалізації з прилюдних торгів належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 не підлягає до задоволення.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_3 , на дії приватного виконавця.
Керуючись ст.ст. 258-260, 268, 354, 355, 447-449 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом
У Х В А Л И В:
Скаргу задоволити частково.
Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни, вчинені у межах зведеного виконавчого провадження № 60309731, щодо передачі до Державного підприємства «СЕТАМ» на реалізацію належної ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 без письмового дозволу органу опіки та піклування.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали суду складено 24 лютого 2020 року.