Справа №628/3835/19
Провадження №2/628/221/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/повне/

25 лютого 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Барабанової В.В.

за участю секретаря судового засідання Буткової В.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи: Служби у справах дітей в

особі виконкому Куп`янської міської ради Харківської

області Зражевської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в м. Куп`янську Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей в особі виконкому Куп`янської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна і стягнення аліментів на утримання дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,позбавити батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановити над малолітнімОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опіку і призначити її опікуном; стягувати з відповідачів на її користь на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно аліменти у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) з кожного, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками її онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мати дитини поїхала з м. Куп`янська. Покинула дитину, де вона знаходиться не відомо. Батько також покинув дитину, поїхав з квартири, проживає з іншою жінкою за іншою адресою.

Позивач вказує, що вона з онуком ОСОБА_5 проживає в квартирі, яка належить лише їй на праві власності за адресою: АДРЕСА_1

Батьки дитину не утримують, не виховують, нею не опікуються з дня народження, тобто ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, які встановлені ст.ст. 150, 180 СК України.

З цих підстав, з метою захисту інтересів дитини, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.01.2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, які просить суд задовольнити.

У судовому засіданні представник третьої особи: Служби у справах дітей в особі виконкому Куп`янської міської ради Харківської області Зражевська І.В., позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі, заперечень не має.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, причину неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, неодноразові судові поштові повідомлення було повернуто на адресу суду з поміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» та «інші причини», поважності неявки не убачається, у зв`язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 10).

Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідачів посилається на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина, зокремавихованням та утриманням свого сина не займаються, тривалий час разом з дитиною не проживають, не піклуються про неї, а піклується про дитину бабуся - ОСОБА_1 , про що свідчать: повідомлення Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області на звернення ОСОБА_6 (а.с. 13); довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.12.2019 р. (а.с. 14); акт про не проживання особи за місцем її реєстрації від 25.07.2019 р. (а.с. 15); свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , видного Кіндрашівською сільрадою Куп`янського району Харківської області (а.с. 16).

Як убачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №16-32/149 від 24.02.2020 року, керуючись ЗУ «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», служба у справах дітей відзначає, що в наявності вбачаються всі підстави, передбачені ст. 164 СК України, а тому застосування до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такого заходу, як позбавлення їх батьківських прав відносно їх малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважають за доцільне. (а.с. 58-59)

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачі за власною ініціативою самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина, без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідачів відносно їх дитини є свідомим нехтуванням ними своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_4 та призначенням позивача опікуном, судом зазначається наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 63 ЦК України визначено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічними, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Дитина проживає разом з позивачем, яка виявила своє бажання опікуватися дитиною, та забезпечує її всіма належними умовами для розвитку, та займається її вихованням, здоров`ям, створивши необхідні умови, що відповідають вимогам для проживання та розвитку дитини, що зокрема підтверджується як висновком про доцільність позбавлення батьківських прав №16-32/149 від 24.02.2020 року Служби у справах дітей в особі виконкому Куп`янської міської ради Харківської області, так і іншими доказами, а саме: технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_1 (а.с. 6-7); договором довічного утримання від 31.01.1996 р. (а.с. 8-9); заявою ОСОБА_1 (а.с. 11); трудовою книжкою ОСОБА_1 (а.с. 17-20); довідкою про несудимість ( НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 , довідкою №3 лікаря нарколога, довідкою №365 лікаря психіатра (а.с. 45); актом про фактичне місце проживання особи за вказаною у заяві адресою від 17.01.2020 р. (а.с. 46); висновком про стан здоров`я ОСОБА_1 (а.с. 47); висновком про стан здоров`я ОСОБА_4 (а.с. 48). Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, обмежень для опікуна, які визначені ст. 64 ЦК України, ст. 212 СК України у ОСОБА_1 не виявлено, та призначення її опікуном над малолітнім онуком буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч. 2 ст. 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Ч. 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн..

Керуючись ст.ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 141, 264, 265, 279, 352, 354, 355,430 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 191, 192 СК України, ст.ст. 60, 63 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей в особі виконкому Куп`янської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна і стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,громадянина України, позбавити батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Встановити над малолітнімОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опіку і призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно аліменти у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) з кожного, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн., по 384,20 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по даній справі: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Повний текст рішення суду виготовлений 04.03.2020 року.

Суддя: В.В. Барабанова