Дата документу 05.03.2020 Справа № 554/1181/20
Провадження № 2-з/554/11/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Гольник Л.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ольшанської О.Б. про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява, подана адвокатом Ольшанською О.Б. від імені ОСОБА_2 , до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус міського нотаріального округу Сидоренко Віра Іванівна, про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.03.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Ольшанська О.Б. звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; забороною приватному нотаріусу Верповській Олені Володимирівні видавати свідоцтво про право на спадщину на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до вступу рішення у цивільній справі про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини у законну силу; забороною ОСОБА_3 відчужувати спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач мотивує заяву тим, що на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до 15.01.2020 року було накладено арешт у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В.І. про встановлення факту проживання з спадкодавцем, встановлення факту прийняття спадщини за законом, скасування свідоцтва про право на спадщину. Після відмови Полтавським апеляційним судому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , було скасовано заходи забезпечення позову, які просить заявник забезпечити у даній справі. Вказує, що відповідачем ОСОБА_3 вчиняються дії щодо оформлення своїх спадкових справ, а якщо буде здійснено продаж спірного майна, що в подальшому у разі відчуження квартири може призвести до порушення прав заявника ОСОБА_1 та ускладнення виконання можливого рішення у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про надання додаткового строку на прийняття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов необхідно забезпечити, оскільки між сторонами дійсно наявний спір і невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист, та таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Проте суд вважає, що в частині забезпечення позову шляхом забороною приватному нотаріусу Верповській Олені Володимирівні видавати свідоцтво про право на спадщину на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до вступу рішення у цивільній справі про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини у законну силу слід відмовити з таких підстав.

Вбачається, що ОСОБА_5 брат позивача ОСОБА_1 за свого життя отримав свідоцтво на право власності у порядку спадкування за батьком ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Тому оформлення відповідачем ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем за своїм батьком ОСОБА_5 не призведе до ускладнень щодо забезпечення ефективного судового захисту.

Також суд вважає, що немає необхідності у забороні ОСОБА_3 відчужувати спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки поняття накладення арешту на майно включає поняття заборони відчужувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ольшанської О.Б. про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно свідоцтва про право на спадщину від 13.02.2015 року належить ОСОБА_5 .

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Оскарження ухвали про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л.В.Гольник