РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренка К.Ю.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Шарнікової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада, посилаючись на наступне.

03.05.1983 між заявницею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який згодом для отримання соціальних виплат в більшому розмірі, було розірвано. Однак фактично шлюбні відносини між нею та ОСОБА_2 продовжувались до дня смерті останнього. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. За життя ОСОБА_2 заповіт не склав, інших спадкоємців немає. Заявник звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у зв`язку з тим, що юридично заявник не має родинних зв`язків з померлим ОСОБА_2 . Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявнику для оформлення прийняття спадщини.

У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, посилаючись при цьому на доводи, викладені у заяві. Додатково пояснила, що вона та спадкодавець розірвали шлюб лише з метою отримання соціальних пільг, з тією ж метою вона була прописана за іншою, ніж спадкодавець, адресою. 31.05.2019 зі спадкодавцем стався нещасний випадок на дачі, після чого вона доглядала за ним в реанімації, де у нього був повторний інсульт.

В судове засідання представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради не з`явилася, проте надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що вона з 1975 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вона є сусідкою по поверху заявника ОСОБА_1 . Їй відомо, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 жили в квартирі АДРЕСА_2 багато років разом до часу смерті ОСОБА_4 . Вони разом їздили на дачу, в храм, до магазину тощо. Після вибуху на дачі влітку 2019 року за ОСОБА_4 доглядала заявник. Про те, що заявник і ОСОБА_4 не можна було і уявити, адже вони зажди були разом.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що вона з 2000 року проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Вона є сусідкою по будинку заявника ОСОБА_1 . Їй відомо, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 жили в квартирі на шостому поверсі щонайменше з 2000 року до часу смерті ОСОБА_4 . Вони разом їздили на дачу. Про те, що заявник і ОСОБА_4 розривали шлюб їй нічого невідомо, вони завжди були разом.

Вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 26.03.2001, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 21.11.2019 за адресою: АДРЕСА_4 . За вказаною адресою вона також була зареєстрована у період з 01.06.1983 по 22.04.2015. В період з 22.04.2015 по 21.11.2019 вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

З копії свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1995, виданого згідно з розпорядженням (наказом) № 9238 від 08.12.1995, вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 14.06.2019, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Згідно із довідкою Відділу адміністративних послуг м. Сєвєродонецьку ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , з 24.03.1975 та був знятий з реєстраційного обліку 09.07.2019 у зв`язку із смертю.

Згідно із довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 09.10.2019 № 22801, яка була видана за заявою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , до складу зареєстрованих станом на 12.06.2019 входили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (онук).

11 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до заяви від 28 листопада 2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лавренко Л.А., ОСОБА_7 відмовляється від належної йому частки спадкового майна після смерті його батька ОСОБА_4 на користь дружини померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

16 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 .

Згідно з копією постанови приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. №537/02-31 від 16.12.2019 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за відсутності документів, які б підтверджували родинні відносини з померлим.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261, 1264 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 1275 ЦК якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця.

У ч. 2 ст. 3 СК України зазначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Аналіз вищевикладених норм ЦК та конкретних обставин цієї справи дає суду підстави для висновку про те, що особою, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 є заявник ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу та вважає себе спадкоємцем четвертої черги. Посилання у довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 09.10.2019 № 22801 на те, що ОСОБА_6 є онуком, означають, що він є онуком ініціатора видачі довідки ОСОБА_1 , а не онуком спадкоємця, що було підтверджено представником заявника в судовому засіданні 19.02.2020.

Крім того, син спадкодавця ОСОБА_7 відмовився від належної йому частки спадкового майна після смерті його батька ОСОБА_4 на користь заявника ОСОБА_1 , у зв`язку із чим вона, в разі підтвердження факту свого проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років на момент його смерті, набуде спадкових прав спадкоємця першої черги за правилами ст. 1275 ЦК.

У зв`язку із викладеним, встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років із спадкодавцем має юридичне значення для заявника.

Суд зазначає, що факт постійного спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не менш як п`ять років до дня смерті останнього підтверджується матеріалами справи, а також показаннями свідків, які є послідовними та узгоджуються між собою. Із показань свідків в сукупності з письмовими доказами вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1983 року безперервно проживали разом за адресою: АДРЕСА_4 , вели спільне господарство та ставилися один до одного як чоловік і жінка. Розірвання шлюбу між ними мало формальний характер та не призвело до реальної зміни того факту, що вони проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. Зміна заявником місць свого зареєстрованого місця проживання також не впливала на її фактичне місце проживання, яке завжди знаходилося за вищевказаною адресою.

Отже, ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами та показаннями свідків, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю не менше п`яти років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до часу смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05 березня 2020 року.

Суддя Д.Б. Баронін