Ухвала

Іменем України

30 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 127/2-4438/09

провадження № 61-16566ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2020 року у складі судді

Волошина С. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 жовтня

2020 року у складі колегії суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С., Шемети Т. М., у частині видачі дублікату виконавчого листа, за заявою Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У березні 2020 року Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк», банк) звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що 07 грудня 2009 року Ленінським районним судом

м. Вінниці стягнуто з ОСОБА_1 частину заборгованості за кредитом у сумі

124 038,00 доларів США, прострочений кредит в сумі 3 199,04 доларів США, пеню за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 1 840,31 грн, пеню за несвоєчасну сплату процентів у сумі 5 241,74 грн, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 гривень та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. 23 квітня 2010 року Ленінським районним судом

м. Вінниці було видано виконавчий лист № 2-4438/09, що знаходився на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області).

11 червня 2014 року зазначений виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, на адресу стягувача ні указана постанова, ні оригінал виконавчого документа не надходили, у відділі відсутні відомості направлення цих документів на адресу стягувача, що свідчить про втрату оригіналу виконавчого листа відділом примусового виконання рішень, що є підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі його дублікату.

Посилаючись на наведене, заявник просив видати дублікат виконавчого листа

№ 2-4438/09 про стягнення з ОСОБА_1 частини заборгованості за кредитом у сумі 124 038,00 доларів США, простроченого кредиту в сумі 3 199,04 доларів США, пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 1 840,31 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів у сумі 5 241,74 грн, понесених позивачем витрат по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 гривень та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн, а також поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2020 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 15 жовтня

2020 року, заяву ПАТ «Укргазбанк» задоволено.

Поновлено ПАТ «Укргазбанк» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-4438/09, виданого 23 квітня 2010 року Ленінським районним судом

м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором.

Видано дублікат виконавчого листа № 2-4438/09, виданого 23 квітня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» частини заборгованості за кредитом у розмірі

124 038,00 доларів США, простроченого кредиту в сумі 3 199,04 доларів США, пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 1 840,31 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів у сумі 5 241,74 грн, понесених позивачем витрат по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 грн та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.

Задовольняючи заяву банку про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що банком доведено втрату оригіналу виконавчого листа та наявність поважних причин для поновлення пропущеного строку для пред`явлення їх до виконання.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , у якій він просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року, і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви банку, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року, в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому в цій частині доводи касаційної скарги не перевіряються.

Касаційна скарга містить клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги, мотивоване тим, що він перебуває у скрутному майновому стані, а розмір судового збору перевищує п`ять відсотків розміру його річного доходу за 2019 рік. На підтвердження зазначеного надав копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно з якими загальний розмір його доходу за 2019 рік становить 665,26 грн.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України, суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної полум`я сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій.

Ураховуючи, що сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги становить 420,40 грн і перевищує п`ять відсотків річного доходу заявника за попередній календарний рік (33,26 грн), клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, не встановили дійсні обставини за яких був втрачений виконавчий лист, а також не урахували, що заявник не надав належних та допустимих доказів втрати виконавчого документа та не довів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Суди попередніх інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України

від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та постановах Верховного Суду

від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) та від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).

Судами попередніх інстанцій установлено, що 23 квітня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист № 2-4438/09 з виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07 грудня 2009 року, який був отриманий представником ПАТ «Укргазбанк» 23 квітня 2010 року.

У виконавчому листі місцезнаходження стягувача зазначено - вул. Червоноармійська, 39, м. Київ.

З відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області від 30 червня 2020 року № 6234/2.3-22/6 убачається, що 11 червня

2014 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області винесено постанову про повернення виконавчого документа № 2-4438/09 стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна), та зазначено, що виконавчий документ повторно може бути пред`явлений для виконання до 11 червня 2015 року. Указана постанова, разом із оригіналом виконавчого листа № 2-4438/09 направлена на адресу стягувача, а саме: ПАТ АБ «Укргазбанк», вул. Червоноармійська, 39, м. Вінниця. Матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа

№ 2-4438/09 знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання (акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 05 січня2018 року).

Установивши, що оригінал виконавчого листа був втрачений відділом примусового виконання рішень під час його направлення на відмінну від адреси місцезнаходження банку, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для видачі ПАТ «Укргазбанк» дубліката виконавчого листа № 2-4438/09.

З огляну на наведене, посилання заявника на те, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на відсутність належних доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа, є неспроможними та спростовуються встановленими судами обставинами.

Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові

від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, є необгрунтованими, оскільки наведена постанова ухвалена у справі взагалі з іншим предметом спору.

Твердження заявника про те, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) та від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18) є безпідставними, оскільки наведені постанови ухвалені за інших встановлених судами фактичних обставин справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга не містить обгрунтованих посилань на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявника із ухваленими судовими рішеннями, законність та обгрунтованість яких доводами касаційної скарги не спростована.

Ураховуючи наведене, ухвала Вінницького міського суду Вінницької області

від 02 липня 2020 року та постанова Вінницького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року, у частині видачі дублікату виконавчого листа, за заявою Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак