МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/424/19

"26" листопада 2020 р. Макарівський районний суд Київської області у складі: судді Мазка Н.Б.

із секретарем Лещук О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяна Вікторівна, про визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и в:

позивач ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вказавши третьою особою на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяна Вікторівна про визнання недійсним договору дарування, посилаючись на те, що між акціонерним банком «Факторіал-Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір кредиту №002-в/83-08ф під заставу нерухомого майна від 29.04.2008 року.

З метою забезпечення належного виконання відповідачкою ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором 29.04.2008 року між АК «Факторіал-Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_4 поручилась перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що випливають з кредитного договору.

Крім того, з метою забезпечення належного виконання відповідачкою ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та банком 29.04.2008 року був укладений іпотечний договір, посвідчений Палінчак Т.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим №2306, згідно якому в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

За умовами кредитного договору банком виконані свої зобов`язання в повному обсязі надано позичальнику-відповідачці ОСОБА_1 в користування кредитні кошти на загальну суму 20 000.00 доларів США до 28.04.202 року, із сплатою 12.5 % річних.

Натомість, в порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_4 не виконали зобов`язання по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитним коштами, а саме: порушили строки оплати процентів, пені.

ПАТ«ФІДОБАНК» на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 12.06.2018 року відступило на користь ТОВ «ФК «Морган Кепітал» права вимоги за договором кредиту №002-в/83-08ф під заставу нерухомого майна від 29.04.2008 року.

У той же день, ПАТ«ФІДОБАНК» на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором, посвідченим 29.04.2008 року приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Хмельницької області Палінчак Т.В. за реєстровим №2306, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим №1296, відступило на користь ТОВ «ФК «Морган Кепітал» права за іпотечним договором від 29.04.2008 року.

Таким чином, з 12.06.2018 року ТОВ «ФК «Морган Кепітал» належить право вимоги за договором кредиту №002-в/83-08ф під заставу нерухомого майна від 29.04.2008 року та іпотечним договором від 29.04.2008 року.

17.06.2018 року банком направлено обом відповідачам повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором поруки, зазначені реквізити та контакти нового кредитора.

Зважаючи на не здійснення відповідачами платежів в погашення суми кредиту та процентів (останній платіж був здійснений 25.01.2018 року), ОСОБА_1 та ОСОБА_4 14.06.2018 року була направлена вимога №2-вп про дострокове повне виконання зобов`язань по кредитному договору (в порядку п.3.2.3., 4.3. кредитно договору та ч.2 ст.1050 ЦК України). Однак, вимоги кредитора не були задоволені, борг не сплачений.

З метою позасудового вирішення питання погашення заборгованості, 15.06.2018 року ОСОБА_1 був надісланий лист №15062018/2 з пропозицією організувати зустріч для обговорення можливих шляхів погашення заборгованості.

Аналогічний лист 27.06.2018 року був направлений поручителю ОСОБА_4 , який нею отриманий 02.07.2018 року.

02.07.2018 року ОСОБА_1 повторно направлено лист №02072018/2 за адресою місцезнаходженням другої її квартири, що не є предметом іпотеки: АДРЕСА_2 ,який нею отримано 03.07.2018 року.

В зазначених листах відповідачі були попереджені, що у разі відсутності дій, спрямованих на погашення боргу, ТОВ «ФК «Морган Кепітал» змушений буде розпочати судово-претензійну роботу або звертати стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Крім того, з метою захисту своїх прав кредитор направив 11.07.2018 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 суми боргу.

Ухвалою суду від 24.07.2018 року відкрито провадження по справі № 686/16464/18.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27.12.2018 року по справі №686/16464/18 позовні вимоги ТОВ «ФК «Морган Кепітал» задоволені, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суму боргу за кредитним договором.

Однак, як пізніше стало відомо, після отримання зазначених вище листів, з метою уникнення відповідальності перед кредитором та унеможливлення звернення стягнення: - на квартиру, що є предметом іпотеки (згідно положень п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у разі наявності в позичальника іншого нерухомого житлового майна, мораторій на звернення стягнення на предмет іпотеки не застосовується); - квартиру вільну від обтяження; 18.07.2018 року (фактично, через кілька днів після початку ТОВ «ФК «Морган Кепітал» судово-претензійної роботи щодо стягнення суми боргу, ОСОБА_1 уклала з своєю сестрою ОСОБА_2 договір дарування квартири АДРЕСА_3 .

Дарувальник та обдарований є сестрами, їх матір - ОСОБА_4 (дівоче прізвище « ОСОБА_5 »), проте батьки різні.

Позивач вважає, що вищезазначений правочин є фіктивним, укладеним сторонами з приховуванням справжніх намірів - виключно з метою уникнення негативних наслідків у випадку виконання рішення суду про стягнення боргу чи позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач просить: - визнати недійсним договір дарування квартири від 18.07.2018 року, укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №3359, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27);

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №27100511, за яким квартиру АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27) на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Представником відповідачки ОСОБА_1 наданий відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову з посиланням на те, що позивачем відкрито виконавче провадження №58418801 щодо поручителя ОСОБА_4 , яке перебуває на виконанні приватного виконавця Хмельницької області Терлєєва І.М. відповідно до звіту про оцінку квартири від 10.06.2019 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та перебуває в іпотеці, її ринкова вартість становить 735025.00 гривень, що еквівалентно до доларів США на момент складання відзиву складає 27937.00 гривень, яка в свою чергу у випадку реалізації повністю перекриває наявну заборгованість перед позивачем, що встановлена рішенням суду. На сьогоднішній день, зобов`язання за кредитним договором №002-в/83-08ф, право вимоги за яким відступлені позивачу, в повному обсязі забезпечені трикімнатною квартирою АДРЕСА_1 , та порукою ОСОБА_4 , по якій вже відбувається процедура стягнення в межах виконавчого провадження та майно якої описано приватним виконавцем. Вказаної квартири та поруки повністю вистачає для задоволення вимог кредитора в частині виконання рішень судів щодо стягнення заборгованості. Укладання спірного договору дарування не пов`язано із необхідністю уникнення відповідальності, це пояснюється також тим, що в заставі позивача перебуває квартира ринкової вартістю 735025.00 гривень та наявна порука матері ОСОБА_1 , яка має у власності нерухоме майно. Під час укладання договору дарування будь-яких заборон на його укладання не було. Позивач не звертався із заявами про забезпечення позову, будь-яких рішень судів щодо стягнення заборгованості та відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 не було, що в свою чергу є вирішальним для визначення наміру на уникнення звернення стягнення на майно. 18.10.2018 року прийнято Кодекс України з процедур банкрутства, який вступає в дію 21.10.2019 року та встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи. Пунктом 2 ч.5 ст.121 цього Кодексу встановлено, що дія мораторію щодо задоволення забезпечення вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, припиняється після спливу 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, якщо господарський суд протягом цього часу не ухвалив постанову про визнання боржника банкрутом або постановив ухвалу про затвердження плану реструктуризації боргів. Відповідачка ОСОБА_1 звертає увагу на те, що відповідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, встановлено, що Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через один рік з дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства. Відсутність в неї, ОСОБА_1 іншого нерухомого майна не позбавляє можливості позивача звернути стягнення на заставне майно, оскільки є закон щодо зняття мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, який передбачає різні варіанти дій позивача з метою задоволення своїх вимог. Це повністю спростовує твердження позивача про нібито унеможливлення звернення стягнення по кредиту та втрату права на звернення стягнення на заставну квартиру, що є предметом іпотеки. З приводу твердження позивача, що договір дарування є фіктивним та таким, що укладений з приховуванням справжніх намірів, то при укладанні цього договору ніхто нікого в оману не вводив, сторони діяли вільно та без будь-якого примусу, попередньо були ознайомлені нотаріусом щодо приписів цивільного законодавства, яке регулює укладання договору дарування. Позивач жодним чином не міг та не може бути іншим учасником або третьою особою, укладанням вказаного договору взагалі не зачіпає жодним чином його інтереси та не порушує його права. Стверджувати, що вона, відповідачка ОСОБА_1 свідомо бажала не виконувати умови договору також передчасно, оскільки як вказує сам позивач останній платіж по кредитному договору, був здійснений 25.01.2018 року, тобто вона, ОСОБА_1 виконувала взяті на себе зобов`язання та сплачувала кошти по кредитному договору десять років. Договір дарування від 18.07.2018 року був виконаний в повному обсязі, що підтверджується реєстрацією за ОСОБА_2 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , (а.с.114-121).

Відповідачка ОСОБА_2 надала відзив, зазначивши, що на початку травня 2020 року випадково дізналася про розгляд даної справи, тому просить визнати поважною причиною пропуску строку подачі відзиву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що укладаючи договір дарування квартири у сторін вказаного правочину була справжня мета, що виражалась в намірі досягнути правового результату, передбаченого правочином. В даному випадку правовою метою укладення правочину є одержання нею, ОСОБА_2 речі в дар. Під час передачі квартири в дар у дарувальника та обдарованої, як сторін договору, були виключно однакові уявлення про підставу правочину. Одразу після укладання договору дарувальник передала їй, ОСОБА_2 ключі та технічний паспорт на квартиру, які перебувають в її розпорядженні по сьогоднішній день. При укладанні вказаного правочину, була виключно законна підстава, адже укладання договору дарування з майном не обтяжено і щодо якого немає заборон дозволено законодавством. Укладання дарування квартири, було саме погоджено дією сторін правочину, що була виражена своєю волею, що повністю кореспондує волі іншої сторони. В даному випадку воля дарувальника ОСОБА_1 щодо дарування квартири повністю кореспондувала її, ОСОБА_2 волі, як обдарованої особи отримати в дар квартиру., їх волі були повністю узгоджені. Правочин був спрямований виключно на виникнення правових наслідків, він був дійсним та повністю відповідав тим вимогам, що висуваються законодавством. При укладанні договору дарування сторони договору мали відповідний об`єм цивільної дієздатності, мали та мають можливість вчиняти будь-які правочини. Договір дарування був укладений виключно з власної волі сторін, при цьому процес формування волі при укладанні договору між сторонами відбувався без впливу чи тиску зовнішніх обставин чи факторів, які б могли її деформувати. Посилання позивача на зворотне не має за собою жодного обґрунтування, а також помилки, обману, насильства, збігу тяжких обставин чи зловмисної домовленості між ними, відповідачами під час укладання договору не було. Договір дарування квартири укладений в нотаріальній формі та посвідчений приватним нотаріусом, тим самим повністю додержано вимоги щодо форми правочину. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. На момент укладання договору дарування квартира не перебувала під арештом чи забороною, не було жодних спорів, квартира не була заставлена. Відсутність заборони відчуження було перевірено нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Договір дарування квартири був укладений 18.07.2018 року, а провадження за позовом позивача до ОСОБА_1 та поручителя, з доданих до матеріалів справи даних, було відкрито лише 24.07.2018 року, тобто на момент укладення договору дарування ОСОБА_1 не знала та не могла знати про наявність будь-якої судової справи за позовом до неї. Укладання договору дарування квартири не пов1язано із необхідністю уникнення відповідальності, оскільки в заставі позивача перебуває трикімнатна квартира, вартість якої значно переважає над борговими зобов`язаннями (а.с.220-225).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Дикий Ю.О. позовні вимоги підтримав з посиланням на обставини, які викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 , її представник адвокат Басаргіна О.П. не визнали позовні вимоги, просили відмовити в їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи повідомленою про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила

Третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.В. надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, при вирішенні спору покладається на думку суду.

В судовому засіданні встановлено, що 29.04.2008 року між акціонерним банком «Факторіал-Банк» та ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6 , укладено договір кредиту №002-в/82-08ф, про надання ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 20000.00 доларів США (а.с.7, 8).

З договору поруки від 29.04.2008 року вбачається, що поручитель ОСОБА_4 поручається перед акціонерним банком «Факторінг-Банк» відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати кредиту, процентів за користування кредитом, комісійних винагород, а також можливих неустойок та інших витрат у розмірі, в строк та на умовах, передбачених договором кредиту №002-в/83-08ф під заставу нерухомого майна від 29.04.2008 року (а.с.9).

Відповідно іпотечному договору від 29.04.2008 року, укладеному між акціонерним банком «Факторіал-Банк», іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , яка є іпотекодавцем, цей договір забезпечує виконання іпотекодавцем зобов`язань в повному обсязі перед іпотекодержателем, що випливають з договору кредиту №002-в/83-08ф під заставу нерухомого майна від 29.04.2008 року, по поверненню суми кредиту у розмірі 20000.00 доларів США в строк з 29.04.2008 року по 28.04.2023 року (а.с.10-12).

Згідно договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 12.06.2018 року, який укладено між публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (новий кредитор), банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору, в тому числі, за кредитним договором №002-в/83-08ф від 29.04.2008 року позичальник ОСОБА_1 , договором поруки від 29.04.2018 року з поручителем ОСОБА_4 (а.с.13, 14).

За договором про відступлення прав за іпотечним договором, посвідченим 29.04.2008 року Палінчак Т.В., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області, за реєстровим №2306, від 12.06.2018 року, публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», первісний іпотекодержатель, у зв`язку з укладанням договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 12.06.2018 року відступив новому іпотекодержателю - товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» всі права вимоги за кредитним договором №002-в/83-08ф від 29.04.2008 року, укладеному між ОСОБА_1 та АК «Факторіал» (а.с.15-17).

ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» 13.06.2018 року за №1-1-3/1568-ПК, 13.06.2018 року за №1-1-3/1569-ПК ОСОБА_1 , ОСОБА_4 повідомив про те, що є правонаступником АК «ФІДОБАНК» (а.с.18-20).

14.06.2018 року за вихідним №2-вп ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» звертався до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 з вимогою про дострокове повне виконання зобов`язання по кредитному договору з наданням реквізитів, а також 15.06.2018 року за №15062018/2, №2706218/1 ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» пропонувало ОСОБА_1 , ОСОБА_4 зустріч для обговорення можливих шляхів погашення заборгованості ( а.с.21-31).

Згідно постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.12.2018 року по справі №686/16464/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , було скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2018 року та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» заборгованість за кредитним договором №002-в/08ф від 29.04.2008 року: 10332.43 доларів США - основний борг, 3062.52 доларів США відсотки за користування кредитом, 8273.13 гривень 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, 46874.06 гривень - пеня (а.с.36-40).

Відповідно заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем від 17.07.2018 року, заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 17.07.2018 року ОСОБА_1 приєдналась до зазначених договорів за адресою: АДРЕСА_2 , (а.с.94, 95).

З листа-відповіді №159 від 04.04.2019 року за підписом сільського голови Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області, за адресою: АДРЕСА_2 , ніхто не зареєстрований (а.с.102).

Згідно договору дарування квартири від 18.07.2018 року, зареєстрованому в реєстрі за №3359 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяна Вікторівна, ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 , (а.с.5).

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 152864149 від 16.01.2019 року, ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , (а.с.6).

При вирішенні спору суд керується вимогами ч.1 ст.202 ЦК України, якою передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За змістом ч.5 ст.203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно вимог ст.234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Відповідно правовому висновку Верховного Суду України №6-1873цс16 від 19.10.2016 року, для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч.1, 5 ст.203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Оцінюючи здобуті докази, суд визнає їх належними, достовірними, допустимими, а позов таким, що не підлягає задоволенню на таких обставин.

Згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних доказів тому, що відповідачі, дійсно родичі, при укладанні 18.07.2018 року договору дарування квартири, могли бути обізнані про рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2018 року про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, яке 27.12.2018 року скасоване Хмельницьким апеляційним судом і прийняте нове рішення.

Позивачем не надано доказів тому, що при укладанні договору дарування квартири відповідачі не передбачали реального настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином; також не надано доказів тому, що дії сторін договору направлені на фіктивний перехід права власності на квартиру до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів, зокрема чи продовжував дарувальник фактично володіти та користуватися квартирою.

Керуючись вимогами ч.1 ст.202, ч.5 ст.203, ст.234, ч.1 ст.717 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Тетяна Вікторівна, про визнання недійсним договору дарування.

Резолютивна частина рішення складена 26.11.2020 року.

Повний текст рішення бути складений 07.12.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складення повного його тексту.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя