Справа № 152/331/20
У Х В А Л А

17 квітня 2020 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровський І.В., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди та витрат,

у с т а н о в и в:

В березні 2020 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди та витрат. В позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 2011 грн, моральну шкоду в сумі 45000 грн, процесуальні витрати в сумі 18000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 березня 2020 року зазначена позовна заява передана на розгляд судді Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровського І.В.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цій цивільній справі, суддя вважав за необхідне, заявити про самовідвід, зазначивши таке.

Вироком судді Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровського І.В. від 14 травня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на двісті сорок годин. Крім цього, вирішено цивільний позов та стягнуто з засудженої ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 2011 грн, моральну шкоду в сумі 5000 грн, процесуальні витрати в сумі 8000 грн.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 вересня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Костриці В.С. задоволено частково. Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області відносно ОСОБА_2 скасовано. В зв`язку з закінченням строків давності ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Потерпілій ОСОБА_1 роз`яснено її право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_1 скористалась своїм правом про що свідчить цей позов.

Поряд з цим, з зазначеної вище ухвали Вінницького апеляційного суду вбачається, що в апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_1 адвокат Костриця В.С. вказує на незаконність вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 14 травня 2019 року, в тому числі, в частині вирішення цивільного позову, стягнення моральної, матеріальної шкоди та судових витрат.

Таким, чином на думку судді Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровського І.В. ним висловлено свою думку у вироку щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди, а також судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з якою остання та її представник не погодились та вважають таке рішення незаконним, а тому у сторін може виникнути сумнів в неупередженості судді при розгляді цієї цивільної справи де предметом позову є ті ж вимоги ОСОБА_1 .

За таких обставин, вважаю, що заява про самовідвід судді підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини що виникають сумнів в неупередженості судді.

Частиною 9 статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ст. 9 Конституції України, суддя не може брати участь у розгляді справи у випадку наявності обставин, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і об`єктивності.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

При розгляді заяви про самовідвід судді встановлено, що суддя Войнаровський І.В. ухвалюючи вирок від 14 травня 2019 року відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 125 КК України вирішив цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 , з яким остання не погодилась про що вказав її представник в апеляційній скарзі, та який Вінницьким апеляційним судом залишено без розгляду в зв`язку з закриттям кримінального провадження за закінченням строків давності. За таких обставин суддя Войнаровський І.В. вважає, що у сторін, зокрема, ОСОБА_1 можуть виникнути сумніви у неупередженості судді при вирішенні цього ж цивільного позову з тим самим предметом та підставами.

Оскільки вказані обставини є підставою для самовідводу судді, передбаченою п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України та можуть викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Войнаровського І.В. при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди та витрат, вважаю, що заява судді Войнаровського І.В. про самовідвід є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2 ст. 40 ЦПК України).

Враховуючи викладене, доходжу висновку про задоволення заяви про самовідвід судді Войнаровського І.В. у цій справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 36, 39-40, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву про самовідвід судді Войнаровського І.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди та витрат задовольнити.

Передати цивільну справу в канцелярію Шаргородського районного суду Вінницької області для проведення повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Войнаровський