ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2020 року м. Кропивницький

справа № 388/498/20

провадження № 22-ц/4809/1479/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області у складі судді Баранського Д.М. від 19 серпня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У травні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», що є правонаступником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що 23 квітня 2008 року між ОСОБА_1 і ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір, згідно з яким відповідачеві було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Вказав, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість, що складається з: 7981,31 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3727,19 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 250 грн. - штраф (фіксована частина) згідно з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 585,43 грн - штраф (процентна складова) згідно з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 12543,93 грн.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 23 квітня 2008 року - 7981,31 грн. (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят одну гривню тридцять одну копійку). Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для стягнення інших сум кредитної заборгованості, крім тіла кредиту. При цьому вказав, що у заяві позичальника від 23 квітня 2008 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, суд зазначив про безпідставність вимог про стягнення неустойки, оскільки сторони не узгодили її розмір.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Аналізуючи обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, було встановлено, що підписуючи анкету-заяву про відкриття рахунку і надання банківських послуг від 29.04.2008 року, ОСОБА_1 погодився на отримання кредитного ліміту на суму 3000 грн. з базовою ставкою 3 відсотки на місяць.

Крім того, в тексті даної анкети-заяви сторони погодили умови відповідальності за порушення строків платежів за грошовими зобов`язаннями, а саме - штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що у заяві позичальника від 23 квітня 2008 року процентна ставка не зазначена, і не передбачено відповідальності за порушення умов договору, не відповідає дійсності.

Таким чином, відмова в частині стягнення відсотків за кредитом і штрафу є безпідставною.

Судом встановлено, що, заборгованість ОСОБА_1 за спірним кредитним договором станом на 31 березня 2020 року становить - 12543,93 грн. і складається з: 7981,31 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3727,19 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 250 грн. - штраф (фіксована частина), і 585,43 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідні розрахунки надано позивачем. Відповідачем вони не спростовані.

Отже, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є доведеним.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 764 грн. 56 коп. за подання позовної заяви та 3153 грн. за подання апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками і неустойкою підлягає скасуванню і а позов в цій частині підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками і неустойкою скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов у цій частині задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - 3727,19 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 250 грн. - штрафу (фіксована частина), 585,43 грн. (процента складова), а також - судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі - 3917 грн. 56 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський Л.М. Дьомич