Справа № 724/2147/19
Провадження № 2/724/96/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

за участі секретаря судового засідання: Філіпчука Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Хотині Чернівецької області справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитом спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 20 грудня 2020 року звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитом спадкодавця.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27 червня 2008 року ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 14800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Зазначає, що ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких ОСОБА_2 при укладенні Договору дала свою згоду на те, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а ОСОБА_2 своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконала.

При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02 вересня 2016 року.

На виконання вимог ч. ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 17.01.2019 року була направлена претензія кредитора до Хотинської державної нотаріальної контори.

Зазначає, що 29 лютого 2019 року отримано відповідь від Хотинської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».

Так, 26 серпня 2019 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно якої банк пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Зазначає, що станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 27.06.2008 року становить 11843,18 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом 13 січня 2020 року було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Крім того, направлено копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, разом із позовною заявою та додатками, яку відповідач особисто отримав 20.01.2020 року

Однак відповідач станом на 05 березня 2020 року відзив на позов до суду не подав.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 27.08.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі у розмірі 14800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 10-43).

При цьому, ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у заяві (а.с. 9).

Статтею 1054 п. 1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із п. 1 ст. 1048 Цивільного Кодексу України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Аналізуючи зазначені правові норми, суд приходить до висновку, що єдиною підставою виникнення кредитних правовідносин є договір, який є двостороннім правочином та укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та боржником. Тобто, для виникнення правовідносин, що випливають з кредитного договору необхідне вільне волевиявлення обох сторін договору.

З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у зобов`язанні належним чином.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Разом із тим, умови зобов`язання належним чином позичальником ОСОБА_2 виконані не були.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з дослідженої судом копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 46).

На момент смерті позичальника заборгованість по кредитному договору становить 11843,18 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту (а.с. 6-8).

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені в частинах.3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.

Так, згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Однак, законодавством розмежовуються поняття «прийняття спадщини» (гл. 87 ЦК «Здійснення права на спадкування») та «оформлення спадщини» (гл. 89 цього кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора в порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми. Саме на підставі норм ст.ст. 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Так, із відповіді Хотинської державної нотаріальної контори № 29/02-14 від 24.01.2019 року вбачається, що станом на 24.01.2019 року свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , нікому із спадкоємців не видавалося (а.с. 49).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у спадкодавця будь-якого майна, яке могло бути успадковане його спадкоємцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 Кодексу).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (а.с. 76 Кодексу).

Всупереч наведеним вище нормам Закону, позивачем не було надано суду будь-яких доказів наявності після смерті позичальника ОСОБА_2 спадкового майна, у межах вартості якого спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора.

За таких обставин, суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» не було доведено обґрунтованості заявлених позовних вимог, а тому приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитом спадкодавця слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 525-526, 625, 629, 1049, 1054, 1055, 1282, 1297, ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ () до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення боргу кредитом спадкодавця відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького області через Хотинський районний суд, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.03.2020 року.

Суддя: А.І. Руснак