Постанова

Іменем України

26 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 824/254/19

провадження № 61-13826ав20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

за участю секретаря судового засідання - Пасько І. В.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «Тольяттіазот»,

боржник - Державне підприємство «Укрхімтрансаміак»,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Тольяттіазот» до Українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак» про стягнення збитків, штрафних санкцій, визнання недійсним додаткових угод від 12 січня 2015 року № 20, від 31 січня 2015 року № 21, стягнення неправомірно отриманих за угодами коштів, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання відповідача виконати зобов`язання в натурі з транспортування аміаку, а також про стягнення витрат по сплаті арбітражного збору та оплаті юридичних послуг, за апеляційною скаргою Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року у складі судді Волошиної В. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви

У грудні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Тольяттіазот» (далі - ПАТ «Тольяттіазот») звернулось до Київського апеляційного суду, як суду першої інстанції, із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015.

В обґрунтування заяви зазначило, що 01 березня 2017 року МКАС при ТПП України розглянув справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Тольяттіазот» (далі - ВАТ «Тольяттіазот») (правонаступником якого є позивач) до Українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (далі - УДП «Укрхімтрансаміак») про стягнення збитків, штрафних санкцій, визнання недійсним додаткових угод від 12 січня 2015 року № 20, від 31 січня 2015 року № 21, стягнення неправомірно отриманих за угодами коштів, моральної шкоди, зобов`язання відповідача виконати зобов`язання в натурі з транспортування аміаку, а також про стягнення витрат по сплаті арбітражного збору та оплаті юридичних послуг.

Рішенням МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 стягнуто з УДП «Укрхімтрансаміак» на користь ВАТ «Тольяттіазот» 2 069 713,00 дол. США збитків, 8 620,77 дол. США у відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору і 45 000,00 дол. США в якості компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів позивача в МКАС при ТПП України, а всього 2 123 333,77 дол. США. В іншій частині позову відмовлено. Припинено арбітражне провадження у частині стягнення 2 491 421,06 дол. США, що включають збитки у сумі 2 486 474,45 дол. США і штрафні санкції в сумі 4 946,61 дол. США, в зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині. Віднесено за рахунок позивача витрати по сплаті арбітражного збору у сумі 59 689,61 дол. США. Стягнуто з ВАТ «Тольяттіазот» на користь УДП «Укрхімтрансаміак» 20 000,00 дол. США у якості компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів відповідача у МКАС при ТПП України.

Посилаючись на те, що вищевказане рішення МКАС при ТПП України, яке набрало законної сили, добровільно боржником не виконується, заявник просив суд надати дозвіл та видати виконавчий лист на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 про стягнення з УДП «Укрхімтрансаміак» на користь ВАТ «Тольяттіазот» 2 069 713,00 дол. США збитків, 8 620,77 дол. США у відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору і 45 000,00 дол. США в якості компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів позивача в МКАС при ТПП України, а всього 2 123 333,77 дол. США.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року заяву ПАТ «Тольяттіазот» про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 задоволено. Надано дозвіл на виконання рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року, у справі АС № 845у/2015 про стягнення з УДП «Укрхімтрансаміак» на користь ВАТ «Тольяттіазот» 2 069 713,00 дол. США збитків, 8 620,77 дол. США у відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору і 45 000,00 дол. США в якості компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів позивача в МКАС при ТПП України, а всього 2 123 333,77 дол. США. Стягнуто з ДП «Укрхімтрансаміак» на користь ПАТ «Тольяттіазот» судовий збір у розмірі 960,50 грн.

Задовольняючи заяву ПАТ «Тольяттіазот», суд першої інстанції виходив з того, що сторонами укладена арбітражна угода, спір підвідомчий арбітражному суду, рішення МКАС при ТПП Українивід 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 набрало чинності та є обов`язковим для виконання і підстав для відмови у наданні дозволу на його виконання, передбачених статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, статтею 478 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», не встановлено.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги, позиції інших учасників справи

У вересні 2020 року Державне підприємство «Укрхімтрансаміак» (далі - ДП «Укрхімтрансаміак»), що є правонаступником УДП «Укрхімтрансаміак» через Київський апеляційний суд подало до Верховного Суду апеляційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Тольяттіазот» про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015. До апеляційної скарги заявником додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції:

- не надав належної правової оцінки доводам заявника про те, що виконання рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 суперечить публічному порядку України;

- протиправно не врахував, що заборгованість ДП «Укрхімтрансаміак» стягнута рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 погашена шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних вимог з ПАТ «Тольяттіазот»;

- проігнорував поданий заявником висновок експертного дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 13 березня 2020 року № 4576/4577/20-72, яким підтверджено відповідність вимогам чинного законодавства зарахування зустрічних позовних вимог ПАТ «Тольяттіазот»;

- не дослідив поданий заявником звіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Імона-аудит» від 07 лютого 2020 року;

- не врахував, що стягнення з нього, як підприємства підвищеної небезпеки, грошових коштів на суму понад 2 000 000,00 дол. США вплине на платоспроможність останнього, а також може призвести до банкрутства підприємства;

- не звернув увагу на те, що в порушення вимог частини четвертої статті 476 ЦПК України ПАТ «Тольяттіазот» не додало до заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року оригінал арбітражної угоди сторін або її нотаріально завірену копію, а отже розглянув вказану заяву передчасно.

У жовтні 2020 року ПАТ «Тольяттіазот» подало до Верховного Суду відзив на апеляційну скаргуДП «Укрхімтрансаміак», в якому заявник посилаючись на необґрунтованість доводів цієї скарги, просить відмовити в її задоволенні та залишити постанову Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року без змін.

Крім того, у відзиві ПАТ «Тольяттіазот» відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України навело попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які воно понесло і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У листопаді 2020 року ДП «Укрхімтрансаміак» подало до Верховного Суду письмові пояснення, в якому заявник висловив незгоду з доводами і аргументами відзиву ПАТ «Тольяттіазот» та просив задовольнити його апеляційну скаргу повністю.

Також у листопаді ПАТ «Тольяттіазот» подало до Верховного Суду заперечення на письмові пояснення ДП «Укрхімтрансаміак», в яких заявник вказав на те, що пояснення боржника жодним чином не спростовують аргументи, викладені у його відзиві на апеляційну скаргу та є спробою штучно затягнути розгляд справи.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 18 вересня 2020 року апеляційну скаргу ДП «Укрхімтрансаміак» на постанову Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року ДП «Укрхімтрансаміак» поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Київського апеляційної суду від 01 червня 2020 року; відкрито апеляційне провадження у справі за заявою ПАТ «Тольяттіазот» про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2020 року закінчено підготовчі дії у справі за заявою ПАТ «Тольяттіазот» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015, за апеляційною скаргою ДП «Укрхімтрансаміак» на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Сторонам та їх представникам засобами поштового зв`язку направлено судові повістки-повідомлення про дату, час та місце розгляду справи № 824/254/19.

У судове засідання, яке відбулось 26 листопада 2020 року в приміщенні Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28), прибули: представник ПАТ «Тольяттіазот» - Волков О. Ю. та представник ДП «Укрхімтрансаміак» - Пойда О. А.

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 24 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Зазначене кореспондується із положенням частини другої статті 351 ЦПК України, якою врегульовано перелік судів апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, приймаючи до уваги відзиви та пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що 24 грудня 2007 року між ВАТ «Тольяттіазот» (Російська Федерація) та УДП «Укрхімтрансаміак» (Україна) укладено контракт № 026/А/2007 про надання послуг по транзиту рідкого аміаку через територію України магістральним трубопроводом. З урахуванням погодженої додаткової угоди від 22 листопада 2012 року № 15 до контракту № 026/А/2007 в главі (статті) 8 «порядок вирішення спорів» сторони зобов`язання передбачили, що при виникненні між сторонами спорів чи розбіжностей за цим контрактом або в зв`язку з ним, сторони зроблять все необхідне для їх врегулювання шляхом переговорів (пункт 8.1).

Пунктом 8.2 глави 8 контракту визначено, що всі спори і розбіжності, що виникнуть за цим контрактом або в зв`язку з ним, які не були врегульовані шляхом переговорів, підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення в МКАС при ТПП України відповідно до його регламенту. Арбітражний суд складається з трьох арбітрів, місце проведення засідання арбітражного суду - м. Київ, Україна. Мова арбітражного розгляду - російська. Право України. Рішення арбітражного суду є обов`язковим і остаточним для кожної із сторін.

Отже, викладене застереження у пункті 8.2 глави 8 контракту є арбітражною угодою, укладеною в письмовій формі, з дотриманням вимог законодавства про міжнародний комерційний арбітраж. Арбітражне застереження однозначно і безперечно узгоджує волю сторін контракту про компетенцію МКАС при ТПП України з розгляду спорів, що виникнуть за цим контрактом або в зв`язку з ним.

У грудні 2015 року ВАТ «Тольяттіазот» звернулось до МКАС при ТПП України з позовом до УДП «Укрхімтрансаміак» про стягнення збитків, штрафних санкцій, визнання недійсним додаткових угод від 12 січня 2015 року № 20, від 31 січня 2015 року № 21, стягнення неправомірно отриманих за угодами коштів, моральної шкоди, зобов`язання відповідача виконати зобов`язання в натурі з транспортування аміаку, а також про стягнення витрат по сплаті арбітражного збору та оплаті юридичних послуг.

МКАС при ТПП України цей позов ВАТ «Тольяттіазот» прийняв до провадження та розпочав арбітражний розгляд справи АС № 845у/2015.

01 березня 2017 року МКАС при ТПП України у складі голови колегії Арбітражного суду Крупка П. М., арбітрів Функа Я. Й., Стретовича В. М. ухвалено рішення у справі АС № 845у/2015, яким стягнуто з УДП «Укрхімтрансаміак» на користь ВАТ «Тольяттіазот» 2 069 713,00 дол. США збитків, 8 620,77 дол. США у відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору і 45 000,00 дол. США в якості компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів позивача в МКАС при ТПП України, а всього 2 123 333,77 дол. США. В іншій частині позову відмовлено. Припинено арбітражне провадження у частині стягнення 2 491 421,06 дол. США, що включають збитки у сумі 2 486 474,45 дол. США і штрафні санкції в сумі 4 946,61 дол. США, в зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині. Віднесено за рахунок позивача витрати по сплаті арбітражного збору у сумі 59 689,61 дол. США. Стягнуто з ВАТ «Тольяттіазот» на користь УДП «Укрхімтрансаміак» 20 000,00 дол. США у якості компенсації витрат, пов`язаних із захистом інтересів відповідача у МКАС при ТПП України.

Доказів виконання боржником рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 у добровільному порядку матеріали справи не містять.

23 грудня 2017 року ВАТ «Тольяттіазот» перейменоване в ПАТ «Тольяттіазот», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб № 298В/2019.

11 травня 2017 року УДП «Укрхімтрансаміак» перейменоване в ДП «Укрхімтрансаміак», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № .

Також судом першої інстанції встановлено, рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 отримано боржником ДП «Укрхімтрансаміак» та питання про оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу ним не порушувалось.

Нормативно-правове обґрунтування

Правовідносини щодо визнання та виконання рішень міжнародних комерційних арбітражі в Україні урегульовані статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йоркська Конвенція), яка набула чинності для України 10 січня 1961 року, статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та положеннями Розділу IX ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 цього Закону, яка містить підстави для відмови у визнанні або у виконанні арбітражного рішення.

Згідно з частиною першою статті 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до статті V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йоркська Конвенція), статті 478 ЦПК України та статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Задовольняючи заяву ПАТ «Тольяттіазот», суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну оцінку, правильно виходив із того, що сторонами укладена арбітражна угода, спір підвідомчий арбітражному суду, рішення МКАС при ТПП Українивід 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 набрало чинності та є обов`язковим для виконання і підстав для відмови у наданні дозволу на його виконання, передбачених статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, статтею 478 ЦПК України, статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», не встановлено.

Аргументи апеляційної скарги про те, що в порушення вимог частини четвертої статті 476 ЦПК України ПАТ «Тольяттіазот» не додало до заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року оригіналу арбітражної угоди сторін або її нотаріально завірену копію, Верховний Суд відхиляє з огляду на те, що вони не відповідають дійсності.

Як вбачається із матеріалів справи, до заяви ПАТ «Тольяттіазот» про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 долучено копію Контракту від 24 грудня 2007 року № 026/А/2007, що містить арбітражну угоду сторін, засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М. С. у встановленому законом порядку (а. с. 187-207, т. 1).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам заявника про те, що виконання рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 суперечить публічному порядку України, Верховний Суд також відхиляє з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише коли суд визначить, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку (order public) України.

Під публічним порядком необхідно розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Міжнародний публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи: у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, не порушення територіальної цілісності тощо.

Застереження про публічний порядок у загальному вигляді сформульоване у міжнародних конвенціях. Зокрема, у статті 6 Конвенції Організації Об`єднаних Націй (далі - Конвенції ООН) про право, що застосовується до міжнародної купівлі-продажу товарів, від 15 червня 1995 року встановлено, що в кожній із держав, які домовляються, застосування права, визначеного цією конвенцією, може бути виключено з мотивів публічного порядку. Таке ж правило встановлене у статті 18 Конвенції ООН про право, що застосовується до договорів міжнародної купівлі-продажу товарів від 22 грудня 1986 року.

Таким чином, головним завданням застереження про публічний порядок у міжнародному праві є вирішення колізій законів різних країн.

Об`єктом застереження про публічний порядок є міжнародні приватноправові відносини, а предметом - незастосування іноземного права, яке обране для регулювання цивільно-правових відносин з іноземним елементом, якщо його застосування порушує публічний порядок держави. У цьому разі застереження про публічний порядок врегульовує самостійну сферу суспільних відносин, яка не залежить від сфери міждержавних відносин.

Статтею 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно не сумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України.

Отже, зміст зазначених правових норм вказує на те, що правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів. У разі якщо суд розглядає спірні правовідносини на підставі домовленості сторін, публічний порядок цієї держави безпосередньо не зачіпається.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, спірні правовідносини сторін, що виникли на підставі укладеного контракту від 24 грудня 2007 року № 026/А/2007, із внесеними змінами та доповненням до нього, ґрунтуються на домовленості сторін (на договірних засадах).

Учасниками справи не заперечується, що правом, що регулює спірні правовідносини сторін за контрактом та передані на остаточне вирішення в МКАС при ТПП України, є матеріальне право України, а тому вирішення цих відносин за нормами законодавства України жодним чином не впливає на публічний порядок України, оскільки правовою природою застереження про публічний порядок є насамперед виключення можливості застосування іноземного приватного права, а не права країни, у суді якої розглядається заява про дозвіл на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Обставини, встановлені рішенням МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави, вказане рішення ухвалено виключно стосовно боржника ДП «Укрхімтрансаміак», як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що виконання зазначеного рішення, яке поширює свою дію тільки на боржника, не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям.

Аргументи касаційної скарги про те, що заборгованість ДП «Укрхімтрансаміак» стягнута рішенням МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 погашена шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних вимог з ПАТ «Тольяттіазот», були предметом розгляду суду першої інстанції та їм надана належна правова оцінка.

Зокрема суд першої інстанції, відхиляючи такі доводи ДП «Укрхімтрансаміак» правильно виходив із наступного.

Відповідно до частиною третьою статті 479 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо рішення міжнародного комерційного арбітражу вже виконувалося раніше, суд визначає, в якій частині або з якого часу воно підлягає виконанню.

Із змісту заяви від 29 січня 2020 року № 106 про залік вимог, направлену ДП «Укрхімтрансаміак» на адресу ПАТ «Тольяттіазот», вбачається, що ДП «Укрхімтрансаміак» вважає доцільним провести залік зустрічних вимог та цим листом сповіщає ПАТ «Тольяттіазот» про проведення такого заліку, посилаючись на взаємну заборгованості сторін, яка виникла з одного і того ж контракту і беззаперечний характер якої підтверджується рішеннями міжнародного комерційного арбітражу, а також з метою упорядкування взаємовідносин. Констатувало, що в результаті проведення заліку за цією заявою всі зобов`язання ДП «Укрхімтрансаміак» за рішеннями при ТПП України у справі АС № 845у /2015 і в справі АС № 21у/2017 припинені заліком, а заборгованість ПАТ «Тольяттіазот» перед ДП «Укрхімтрансаміак» станом на 31 грудня 2019 року складає 189 454,53 дол. США та 646 500,00 грн.

У відповідь на заяву від 29 січня 2020 року № 106 ПАТ «Тольяттіазот» направило на адресу ДП «Укрхімтрансаміак» свої заперечення від 12 лютого 2020 року № И-2020-КБ/93-912, в яких зазначало, що підстави для проведення зарахування зустрічних вимог за заявою відсутні, а сама заява є незаконною та не створює будь-яких правових наслідків, посилаючись на те, що обрахована заборгованість не випливає з рішень МКАС і є спірною, а рішення МКАС при ТПП України, на яких базуються вимоги ДП «Укрхімтрансаміак» не були визнані і приведені до виконання ні в Україні, ні в Росії, тому термін виконання по ним для ПАТ «Тольяттіазот» не настав. ДП «Укрхімтрансаміак» запропонувало відкликати до 21 лютого 2020 року заяву про залік вимог від 29 січня 2020 року № 106, як помилкову, в іншому випадку такий правочин буде оскаржуватись ПАТ «Тольяттіазот» у суді.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними, тобто вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством, за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони, чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб.

Зарахування можливе при наявності таких умов: зустрічність вимог, тобто сторони беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов`язанні є боржником в іншому зобов`язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі), строк виконання яких настав.

Разом з тим, ще одною важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Отже, за правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги це - одностороння угода, яка оформляється заявою однієї із сторін, згідно вимог статті 601 ЦК України, однак якщо ця угода суперечить вимогам чинного законодавства та інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, то сторона має право звернутись за захистом своїх охоронюваних законом прав з позовом до суду про визнання її недійсною, з урахуванням частини першої, пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується, що 26 лютого 2020 року ПАТ «Тольяттіазот» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ДП «Укрхімтрансаміак» про визнання недійсним одностороннього правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений листом від 29 січня 2020 року № 106, направленим ДП «Укрхімтрансаміак» на адресу ПАТ «Тольяттіазот».

Наведені обставини вказують на те, що правовідносини сторін із зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою ДП «Укрхімтрансаміак» від 29 січня 2020 року № 106, в якій міститься також посилання на виконання рішення МКАС при ТПП України від 01 березня 2017 року у справі АС № 845у/2015 шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних вимог, є спірними, в обговорення яких суд загальної юрисдикції під час розгляду питання про надання дозволу на виконання рішення арбітражного суду не входить. Спірні правовідносини підлягають вирішенню у порядку іншого судочинства, а тому обставини щодо яких має місце спір і які є предметом судового розгляду не можуть бути покладені в основу висновку суду у даній справі.

Посилання у касаційній скарзі на те, що стягнення з ДП «Укрхімтрансаміак», як підприємства підвищеної небезпеки, грошових коштів на суму понад 2 000 000,00 дол. США вплине на платоспроможність останнього, а також може призвести до банкрутства підприємства, Верховний Суд відхиляє, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях заявника.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду першої інстанції, який їх спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00).

При цьому Верховний Суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на підставі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись статтями 24, 351, 374, 375, 379, 381 - 384, 478, 479 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2020 року.

Судді:І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик