РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/342/20

Справа № 510/2232/19

03 березня 2020 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарях Міхайліченко В.О., Пройка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабця ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-земельну ділянку площею 3,40 га яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастрові номери :01:004:0615, :01:002:0359, :01:003:0731, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 275086;

-земельну ділянку площею 0,2500 га яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0486, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 ;

-земельну ділянку площею 0,1458 га яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0485, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_3 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Донька померлої відповідач по справі ОСОБА_4 , відмовилась від спадщини.

Позивач у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 14 листопада 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява відповідно до якої він підтримав позов в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності,

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце їх проведення сповіщалася належними чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява відповідно до якої вона визнає позов та просить розглянути за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-земельну ділянку площею 3,40 га яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастрові номери :01:004:0615, :01:002:0359, :01:003:0731, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 275086;

-земельну ділянку площею 0,2500 га яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0486, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 ;

-земельну ділянку площею 0,1458 га яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0485, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_3 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Донька померлої відповідач по справі ОСОБА_4 , відмовилась від спадщини.

Позивач у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦПК України, оскільки його воля, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 14 листопада 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності померлої ОСОБА_3 , підтверджують родинний зв`язок між померлою та позивачем, копію заяви позивача про прийняття спадщини, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,40 га яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастрові номери :01:004:0615, :01:002:0359, :01:003:0731, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 275086.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0486, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1458 га яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0485, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова