Справа № 438/133/20
Номер провадження 2/438/189/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 березня 2020 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Дрогобицького відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Надія України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором поруки, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором кредиту № ДК 74-23 від 15 листопада 2017 року та Договором поруки № 15 від 15 листопада 2017 року у розмірі 12876,71 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» та громадянином ОСОБА_2 був укладений Договір кредиту № ДК 74-23.

На підставі Договору кредиту Позивач надав Позичальнику кредит у сумі 20000,00 гривень, а позичальник зобов`язався повернути вказану суму та проценти у строк до 15.11.2019 р. (пункт 2.2. Договору кредиту).

Позичальник повернув Позивачу отриманий кредит частково: 8731,04 грн. - тіла кредиту та 2719,31 грн. - процентів за користування кредитом. Тому сума боргу Позичальника за Договором кредиту складає 11268,96 грн. - тіло кредиту. Заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 6635,45 грн. були списані Позичальником у зв`язку зі смертю Позичальника 04.06.2018 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 06.06.2018 року.

З моменту смерті Позичальника і до 17.10.2019 року зобов`язання по Договору кредиту (оплата кредиту) виконувала Відповідач, а саме поручитель ОСОБА_1 відповідно до Договору поруки,яка згідно договору поруки № 15 від 15 листопада 2017 року бере на себе обов`язки перед кредитодавцем відповідати по зобов`язанням позичальника.

В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за договором поруки належним чином не виконала. У зв`язку з чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на суму 12876,71 грн., з якої 11,268,96 грн. - тіло кредиту; 1607,75 грн. - пеня.

На підставі наведеного Позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою судді Бориславського міського суду Львівської області від 04 лютого 2020 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» та громадянином ОСОБА_2 був укладений Договір кредиту № ДК 74-23.

На підставі Договору кредиту Позивач надав Позичальнику кредит у сумі 20000,00 гривень, а позичальник зобов`язався повернути вказану суму та проценти у строк до 15 листопада 2019 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту між Позивачем та громадянкою ОСОБА_1 15 листопада 2017 року був укладений Договір поруки № 15. Умовами зазначеного Договору поруки передбачено, що Відповідач зобов`язується відповідати перед Позивачем за виконання Позичальником своїх зобов`язань, що випливають з Договору кредиту (пункт 1.1 Договору поруки). Згідно з пунктами 3.1.,3.3 Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань по Договору кредиту Відповідач несе солідарну відповідальність перед Позивачем за виконання зобов`язань в повному обсязі та Позивач має право звернути стягнення на майно та кошти, які належать Відповідачу.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується Свідоцтвом, про смерть серія НОМЕР_1 від 06 червня 2018 року, яке долучено позивачем до позову у якості доказу.

Питання щодо задоволення вимог кредитора у разі смерті боржника врегульоване ст.1281 ЦК України, відповідно до якої, кредитор, за певних умов, має право пред`явити вимоги до спадкоємців боржника, а не до померлої особи боржника.

ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зістаттею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За положеннями статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення такого зобов`язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За положеннями статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно із частиною третьою статті 559 ЦК України порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Відповідно до статей 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм вбачаэться, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особиї ї спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

На поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобов`язання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 3 червня 2015року в справі № 6-206цс15.

Отже, на поручителя у випадку смерті боржника може бути покладено відповідальність лише за таких умов: наявності у боржника правонаступника спадкоємця, який прийняв спадщину; наявності спадкового майна; зафіксованої письмово згоди поручителя відповідати за нового боржника, у тому числі й у договорі поруки.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином судом встановлено, що позивачем не доведено наявності у боржника правонаступника спадкоємця, який прийняв спадщину, на час звернення з позовом до суду, наявності спадкового майна, а також зафіксованої письмово згоди поручителя ОСОБА_1 відповідати за нового боржника.

З договору поруки від № 15 від 15 листопада 2017 року вбачається, що в ньому не зафіксовано згоди поручителя відповідати за нового боржника.

За таких обставин, враховуючи те, що позичальник ОСОБА_2 помер, у договорі поруки не зафіксовано згоди поручителя відповідати за нового боржника, та позивачем не доведено, що така згода поручителя зафіксована будь-яким іншим чином, в такому випадку на поручителя ОСОБА_1 не може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором після смерті позичальника.

Аналізуючи всукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи те, що позичальник ОСОБА_2 помер, правонаступники відсутні, у договорі поруки не зафіксовано згоди поручителя відповідати за нового боржника, та позивачем не доведено, що така згода поручителя зафіксована будь-яким іншим чином, а також те,що дія поруки припинилася,керуючись ст.ст.251.

Відповідно до положеньст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Дрогобицького відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Надія України» задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.12,13,76,77,141,259,263,264,265,268,272,273 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Дрогобицького відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Надія України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором поруки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя А.Т. Слиш