Золочівський районний суд Харківської області
Справа № 622/876/19
У Х В А Л А

04.03.2020 смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

при секретарі Поповій В.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача Соляника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Золочів цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саноіл» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні працівника з компенсацією втраченої її частини у зв`язку з інфляцією, стягнення середнього заробітку за весь період затримки, моральної шкоди та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Саноіл» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної (немайнової шкоди),

встановив:

В провадженні Золочівського районного суду Харківської області перебуває зазначена справа.

25.02.2020 до суду надійшла уточнена позовна заява від позивача та його представника за первісним позовом.

В судовому засіданні 04.03.2020 позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали вказану уточнену позовну заяву та просили її прийняти до розгляду.

Представник відповідача Соляник В.І. просив відмовити в прийнятті заяви, оскільки стадія подачі вказаної заяви вже минула.

Суд, дослідивши зазначену заяву, звертає увагу на наступне.

У вказаній заяві позивач та його представник просять суд стягнути із відповідача: 1) заборгованість по заробітній платі в сумі 2 773,01 грн; 2) відшкодування заборгованості по витратам на відрядження, по авансам та звітам в сумі 25646,35 грн; 3) компенсацію за невикористану відпустку за увесь час роботи у відповідача з 22.12.2015 по день звільнення 05.06.2019 в сумі 11 588,46 грн; 4) середній заробіток за весь період затримки розрахунку, починаючи з 05.06.2019 по 25.02.2020 в сумі 37 583,03 грн, а також відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права чи охоронюваного законом інтересу. Отже, зміна предмету позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога.

Порівнюючи вказані вимоги із вимогами, які були зазначені в позовній заяві позивача, суд приходить до висновку, що по суті позивач змінює предмет позову, оскільки вимоги про відшкодування заборгованості по витратам на відрядження за увесь час роботи, компенсація за невикористану відпустку за увесь час роботи у відповідача не зазначалися у початковому позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позивач та його представник не скористувалися своїм правом про зміну предмета позову в підготовчому судовому засіданні, тому суд відмовляє в прийнятті заяви позивача про уточнення позовних вимог в частині вимог про відшкодування заборгованості по витратам на відрядження за увесь час роботи, компенсації за невикористану відпустку за увесь час роботи у відповідача.

Крім того, позивач зменшує позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та визначає суму середнього заробітку за весь період затримки розрахунку після отримання відповідного розрахунку від відповідача.

Перевіривши відповідно до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України відповідність уточненої позовної заяви вимогам закону, суд дійшов висновку, що вказану заяву має бути залишено без руху, оскільки при подачі заяви позивачем не сплачений судовий збір за вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Суд виходить з того, що згідно із ч. 3 ст. 176 ЦПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Структура заробітної плати визначена ст. 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

При цьому, середній заробіток за весь час затримки при звільнені за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст.2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за весь час затримки при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа №910/4518/16).

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак, позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач в своїй заяві від 25.02.2020 просить стягнути середній заробіток за весь період затримки, зазначаючи суму 37 583,03 грн. Отже, позивачеві за вказану вимогу необхідно сплатити судовий збір 840,80 грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн, тобто відшкодування моральної шкоди визначено сумою грошових коштів, а тому заявлена ОСОБА_1 позовна вимога є майновою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку із зазначеним, за вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 05.06.2019 до дня поновлення його на роботі позивачу необхідно сплатити 840,80 грн судового збору, а за вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн позивачу необхідно сплатити 2027 грн судового збору. Загальний розмір судового збору, який підлягає сплаті становить - 2867,8 грн.

Позивачем до позову додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 384,20 грн, що є порушенням ст. 4 Закону України «Про судовий збір». А тому, позивачу необхідно подати підтвердження про доплату судового збору в розмірі 2 483,6 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення уточненої позовної заяви від 25.02.2020 без руху в порядку ст.185 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 49, 175, 177 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в прийняті до розгляду заяви про уточнення позовних вимог в частині вимог про відшкодування заборгованості по витратам на відрядження за увесь час роботи, компенсації за невикористану відпустку за увесь час роботи у відповідача.

Прийняти до розгляду позовну вимогу по заборгованості по заробітній платі в сумі 2 773,01 грн.

Уточнену позовну заяву, в частині вимог про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку та моральної шкоди, - залишити без руху для сплати судового збору.

Повідомити позивача про необхідність до 12.03.2020 усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати до суду документ, що підтверджує доплату судового збору в розмірі 2 483,6 грн за реквізитами Золочівського районного суду Харківської області ( отримувач коштів : УК Золочівськ рн/ЗолочівР/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37315882; банк отримувача : Казначейство України ; МФО: 899998; рахунок отримувача (IBAN): UA0020244; код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *;101;__________(реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ позивача), Золочівський районний суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа)).

Оголосити перерву у справі до 11 год. 45 хв. 12 березня 2020 року.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений термін, уточнені позовні вимоги будуть вважатися неподаними.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Квітка