Ухвала

05 березня 2020 року

м. Київ

справа № 345/1520/17

провадження № 61-1590ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2018 року у прийнятті заяви АТ «Укрсоцбанк» про зміну підстав позову та зменшення розміру позовних вимог відмовлено.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2019 року у задоволенні позову АТ «Укрсоцбанк» відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2018 року, рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення у справі, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 29/07-345з від 22 червня 2007 року у розмірі 269 550,87 грн, з яких: 29 401,74 грн - 3% річних; 240 149,13 грн - інфляційні втрати.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У січні 2020 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Р. Б. надійшла касаційна скарга на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі ухвалу та рішення суду першої інстанції.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 31 січня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - для сплати судового збору.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин, розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

26 лютого 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан.

На підтвердження зазначених обставин, до вказаного клопотання заявником долучено довідку про доходи Калуського об`єднаного управління ПФУ в Івано-Франківській області № 3464 4647 6865 1400/641 від 12 лютого 2020 року та довідку Головного управління ДПС в Івано-Франківській області ДПС України № 288/10/09-19-51-62-26 від 17 лютого 2020 року, видану на підставі декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 .

Розглядаючи клопотання заявника, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час подання касаційної скарги), суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити та розстрочити судові витрати, зменшити їх розмір на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі або звільнити від сплати судового збору.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї ж статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки заявник навів переконливі доводи та надав відповідні докази, що підтверджують його скрутне матеріальне становище.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 345/1520/17 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 06 квітня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко