Справа № 669/46/20
Провадження № 2/669/120/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 27 лютого 2017 року з відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СК-16/0021/17/151/99 про надання останній кредиту в сумі 4532,31 грн. зі сплатою відсотків, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 4532,31 грн., а відповідач зобов`язалася в строки, обумовлені кредитним договором та згідно графіка, повернути отримані кредитні кошти і своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку невиконання або неналежного виконання сплатити пеню в розмірі 1 % за кожний день прострочення.

Відповідач ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання перед позивачем, внаслідок чого станом на 12 грудня 2019 року за нею утворилась заборгованість в сумі 13454,55 грн., з яких відсотки за користування кредитом за період з 12 грудня 2017 року по 12 грудня 2019 року 5224,39 грн. та пеня за період з 03 січня 2019 року по 12 грудня 2019 року 8230,16 грн.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 12 грудня 2019 року, а також витрати на листування у розмірі 31,00 грн. та понесені судові витрати по справі.

Представник Кредитної спілки «СуперКредит» в судове засідання не з`явився, надіслав заяву від 25 лютого 2020 року за № 562/20, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовних вимог не визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 лютого 2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СК-16/0021/17/151/99 про надання останній кредиту в сумі 4532,31 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 66 % річних, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 4532,31 грн., а відповідач зобов`язалася в строки, обумовлені кредитним договором та графіком платежів, повернути отримані кредитні кошти і своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом (а.с. 5).

Відповідно до платіжного доручення № 8839 від 27 лютого 2017 року ОСОБА_1 отримала грошові кошти в сумі 4532,31 грн. (а.с. 6-7).

Нарахування процентів за договором відповідно до п. 3.2 здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 66 % річних.

Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов`язалася повністю повернути суму отриманого кредиту в передбачені строки, щомісячно погашаючи суму отриманого кредиту та розмір щомісячних процентів і комісію, зазначених у графіку платежів, який погоджено сторонами у цьому ж договорі.

Відповідно до умов договору, а саме п. 3.4, у разі порушення прострочення позичальником термінів платежів кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту.

Так, за змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Також, судом встановлено, що в зв`язку з неналежним виконанням боржником умов укладеного договору, 04 січня 2018 року Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася в суд з позовом до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

25 квітня 2018 року Білогірським районним судом Хмельницької області в цивільній справі № 669/24/18 ухвалено рішення, яким достроково стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» заборгованість за кредитним договором від 27 лютого 2017 року № СК-16/0021/17/151/99 в сумі 5545,59 грн., з яких 4150,66 грн. заборгованість по сплаті тіла кредиту та 1394,93 грн. сума несплачених процентів, а також 1600 грн. судових витрат, що підтверджується належним чином завіреною копією вказаного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказане рішення суду не виконане, Кредитна спілка «СуперКредит» продовжує нараховувати проценти та пеню за несвоєчасну сплату кредиту.

Так, з розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору від 27 лютого 2017 року № СК-16/0021/17/151/99, який надано позивачем до позовної заяви, слідує, що станом на 12 грудня 2019 року сума заборгованості за ОСОБА_1 визначена позивачем у розмірі 13454,55 грн., з яких відсотки за користування кредитом за період з 12 грудня 2017 року по 12 грудня 2019 року 5224,39 грн. та пеня за період з 03 січня 2019 року по 12 грудня 2019 року 8230,16 грн. (а.с. 4).

З метою досудового врегулювання 09 липня 2019 року Кредитною спілкою «СуперКредит» відповідачу ОСОБА_1 направлялася вимога про необхідність сплати простроченої заборгованості за кредитом, яку їй було вручено особисто 11 липня 2019 року, що вбачається із рекомендованого поштового відправлення (а.с. 8).

Разом з тим, суд вважає, що Кредитна спілка «СуперКредит», звернувшись 04 січня 2018 року до суду з позовом до боржника відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за укладеним договором, змінила строк виконання зобов`язання шляхом пред`явлення відповідної вимоги та використала своє право дострокового повернення несплаченої суми кредиту, процентів, належних їй відповідно до ст. 1048 ЦК України, а також пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів в судовому порядку.

Таким чином, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості (дострокове стягнення), яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а є підставою виникнення права на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач не мав права нараховувати проценти та неустойку (пеню) за кредитом після дострокового стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором від 27 лютого 2017 року № СК-16/0021/17/151/99, а відтак позов з цих підстав задоволенню не підлягає.

Також, в зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 31 грн., витрачених на листування, які до того ж, у відповідності до ст. 133 ЦПК України, не відноситься до судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 526, 598, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 133, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27 лютого 2017 року № СК-16/0021/17/151/99 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. І. Давидюк