Справа № 307/3585/19
Провадження № 2/307/522/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Ільницькій О.М., розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що вона уклала шлюб з відповідачем 1 лютого 1994 року. Від даного шлюбу вони мають двоє дітей, а саме: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є повнолітніми. За останній період шлюбу з відповідачем у них виникали постійні конфлікти, сварки і їхні сімейні стосунки були припинені тривалий час , проживають окремо більше чотирьох років. Тому вважає, що їхній шлюб розпався, так як не має подружнього життя, спільне господарство не ведуть, спільного сімейного бюджету не має, між нею та ОСОБА_2 не має почуття любові та поваги, без чого не може повноцінно існувати жоден шлюб і очевидним є стійкий розлад подружніх стосунків. Протягом останнього часу вона намагалася зберегти їхні шлюбні стосунки, однак позитивних результатів це не дало. Останнім часом в сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча вона прикладала для цього максимально зусиль. Отже, вона прийшла до висновку, що розірвання шлюбу єдиний вихід для них і є передумовою для того, щоб кожен з них міг окремо побудувати нове життя таким, яким є бачення на життя та можливе створення нової сім`ї. За наведених обставин їхній з відповідачем шлюб носить формальний характер, примирення між ними та збереження їхньої сім`ї є неможливим, бо сім`я фактично розпалася. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Майнових спорів між ними немає. Вона намагалася розірвати шлюб через органи ДРАЦСу, але відповідач згоди на розірвання шлюбу не надав. Просить позов задовольнити.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 1 лютого 1994 року і від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 200, 209, 223, 247, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112, 113 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 01 лютого 1994 року у виконкомі Вільховецько-Лазівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, Україна, актовий запис №5, розірвати.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Вільхівці, Тячівського району, Закарпатської області, України на користь ОСОБА_1 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи :

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , України.

Головуючий: В.І. Бобрушко