Дата документу 24.12.2020
Справа № 937/9650/19
Провадження № 2/937/848/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2020 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого: судді Дараган Л.В.
за участю секретаря судового засідання: Данчук К.В.
учасники справи:
позивачка - ОСОБА_1 ,
представник позивачки - адвокат Сивова Яна Віталіївна,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності та виплату компенсації за частку у спільній власності, за участю третьої особи - ОСОБА_3 ,
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності та виплату компенсації за частку у спільній власності, за участю третьої особи - ОСОБА_3 .
В позові зазначено, що позивачка є власником 51/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , власником 39/100 частин зазначеного будинку є третя особа, а власником 1/10 частини цього житлового будинку є відповідач. Позивачка зазначає, що частка відповідача спільному нерухомому майні є незначною в порівнянні із її часткою, і, виходячи з характеристик нерухомого майна, відсутня технічна можливість виділення належної відповідачеві частки в натурі в ізольований об`єкт нерухомого майна. Відповідач з 1979 року за місцем розташування належної йому частини житлового будинку не з`являється, участі у витратах, яких потребує утримання належна йому частина житлового будинку, не приймає, її поточного та капітального ремонту не здійснює, жодних витрат зі сплати житлово-комунальних послуг не несе, а співвласники нерухомого майна не є членами однієї сім`ї, не проживають спільно і не ведуть спільне господарство, тому спільне володіння і користування майном є неможливим. До того ж, за таких обставин, припинення права відповідача на належну йому частину житлового будинку не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача як співвласника цього майна чи членам його сім`ї. Позивачка просить суд припинити право власності відповідача на 1/10 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами та визнати за нею право власності на зазначену 1/10 частину житлового будинку з господарським будівлями і спорудами.
ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують.
В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання третя особа не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11 жовтня 1994 року державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області Лісовою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3398, спадкоємцями зазначеного в свідоцтві майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є син ОСОБА_5 і донька ОСОБА_1 .. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 51/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 квітня 1969 року Мелітопольською нотаріальною конторою Запорізької області та зареєстрованого в реєстрі за № 2046, та рішення народного суду м. Мелітополя від 13 травня 1977 року за № 2-996.
Згідно довідки, виданої КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05 вересня 2007 року, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за: ОСОБА_2 - 1/10 частина житлового будинку на підставі рішення народного суду м. Мелітополя від 13 травня 1977 року за № 2-996; ОСОБА_6 - 39/100 частин на підставі договору купівлі-продажу від 19 вересня 1979 року за № 1-4688; ОСОБА_5 , ОСОБА_1 - по 51/200 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 жовтня 1994 року за № 1-3398.
Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2008 року, визнано за ОСОБА_1 право власності на коридор «а-3-1», розміром 4,76х1,81 кв. м, літню кухню «Л-1», розміром 4,04х6,13 + 4,68х2,26 кв. м, гараж «К-1», розміром 4,98х3,0 кв. м, що розташовані на земельній ділянці, яка обслуговує належні їй 51/200 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Зазначене судове рішення набрало законної сили 26 серпня 2008 року.
Згідно додаткового рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2009 року, визнано за ОСОБА_1 право власності на гараж, розміром 5,68 х 3,36 кв. м, що розташований на земельній ділянці, яка обслуговує належні їй 51/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Зазначене судове рішення набрало законної сили 17 лютого 2009 року.
Згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 29 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Чудською О.О., продавець - ОСОБА_7 передав у власність покупця, а покупець - ОСОБА_1 прийняла за певну суму належні продавцю на праві власності 51/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 51/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровані за ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 2014 року.
Згідно висновку судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи (висновок експерта від 22 червня 2020 року № 2663), ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 становить 552346 гривень 00 копійок. Виділити в натурі 1/10 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 , не надається за можливе, тому що відсутня технічна можливість обладнати однокімнатну квартиру площею 11,26 кв. м (п. 5.19 ДБН В.2.2-15-2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення»).
ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Так, нормами ЦК України закріплені положення, відповідно до яких припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень ст. 365 ЦК України можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених п.п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Також, під час встановлення обставин справи суд має врахувати, чи є належна відповідачу частка у майні незначною по відношенню до часток інших співвласників. При цьому, поняття «незначна частка» є оціночним і має встановлюватися, виходячи з конкретних обставин справи. Умовою припинення права на частку є саме незначний розмір частки у праві, а не частини спільного майна, яка припадає на цю частку.
Що ж до застосування умови, передбаченої у п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України, вбачається, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто, можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступає перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки саме ця обставина є визначальною під час вирішення спору про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку.
Така ж правова позиція висловлена й у висновках Верховного суду України, викладених у постановах від 23 листопада 2016 року (справа № 6-1943цс16), від 18 грудня 2018 року (справа № 908/1754/17).
Судом встановлено, що власником 51/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 є позивачка, власником 39/100 частин зазначеного житлового будинку є третя особа, а власником 1/10 частини цього житлового будинку є відповідач.
При проведенні судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи судовим експертом були додержані всі вимоги чинного законодавства, в межах його компетенції та повноважень, на підставі інформації та документів, наявних на час проведення експертизи, відповідь на поставлені питання викладені повно та відповідають іншим фактичним даним, дослідницька частина узгоджена з підсумковою частиною висновку, висновок експертизи обґрунтований та узгоджений з іншими матеріалами справи, тому зазначений висновок судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи є об`єктивним, достовірним та правдивим, і повинен бути покладений в основу судового рішення стосовно вирішення заявлених вимог про припинення права спільної часткової власності та виплату компенсації за частку у спільній власності.
Таким чином, судом було встановлено, що 1/10 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу, в абсолютному розмірі дорівнює 11,26 кв. м. Ця частка є незначною в порівнянні із 51/100 частинами позивачки і не може бути виділена в натурі в ізольований об`єкт нерухомого майна із самостійним виходом.
Співвласники нерухомого майна не є членами однієї сім`ї, не проживають спільно і не ведуть спільне господарство, тому спільне володіння і користування майном вбачається неможливим.
Також, суд приймає до уваги ті обставини, що протягом тривалого часу відповідач жодної цікавості щодо належної йому частини житлового будинку не виявляє, за місцем розташування належної йому частини житлового будинку не проживає і не з`являється, заходів щодо утримання спільного майна не здійснює. З урахуванням зазначених обставин суд приходить до висновку, що припинення права відповідача на 1/10 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача як співвласника цього майна або членам його сім`ї.
Крім того, під час судового розгляду позивачкою було внесено на депозитний рахунок суду вартість належної відповідачу частки у спільному нерухомому майні, тобто вбачається, що позивачка виконала свій обов`язок, передбачений вимогами ч. 2 ст. 365 ЦК України, щодо попереднього внесення вартості спірної частки на депозитний рахунок суду.
Таким чином, судом встановлено, що частка відповідача (1/10 частина) у праві спільної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування майном є неможливим, а припинення права відповідача на зазначену частину житлового будинку не завдасть йому істотної шкоди як співвласнику або членам його сім`ї. Також позивачкою виконано вимоги щодо внесення на депозитний рахунок суду вартості спірної частки у спільному майні. Сукупність вказаних обставин свідчить про достатність правових підстав для припинення права відповідача на частку у спільному майні, визнання за позивачкою права власності на цю частку і присудження відповідачеві грошової компенсації вартості належної йому частки у спільному майні за рахунок коштів, внесених позивачкою на депозитний рахунок суду.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, припинення права власності відповідача на 1/10 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами, визнання за позивачкою права власності на 1/10 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами, та виплати відповідачеві компенсації вартості 1/10 частини вказаного житлового будинку, що були внесені позивачкою та зберігаються на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області.
Керуючись ст.ст. 355, 356, 365 ЦК України, ст.ст. 19, 263 - 265, 280 - 282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності та виплату компенсації за частку у спільній власності, за участю третьої особи - ОСОБА_3 - задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/10 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.
Третя особа: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.
Повний текст рішення складено 30 грудня 2020 року.
Суддя: