№ провадження 4-с/646/28/2020
Справа № 646/1208/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.20 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Білінська О.В.

при секретарі Кієнко А.О.

стягувача ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові скаргу ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_3 , зацікавлена особа: головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) Єрмак Г.В., на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) Єрмак Г.В., в якій просила:

- визнати дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) Єрмак Г.В. неправомірними щодо складання розрахунку заборгованості від 10.02.2020 у виконавчому провадженні № 18419823 та зобов`язати здійснити порахунок заборгованості по аліментам з урахуванням того, що мінімального розмір аліментів не може бути менший мінімального гарантованого розміру визначеному СК України, а саме 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

-визнати дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харкова) Єрмак Г.В. неправомірними та скасувати постанову від 18.02.2020 року у виконавчому провадженні № 18419823 про накладення штрафу на боржника ОСОБА_3 та зобов`язати винести нову постанови про накладення штрафу на боржника.

В обґрунтування скарги зазначила, що в провадженні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 18419823 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у твердій грошовій формі у розмірі 500 грн. Заявник звернулась до державного виконавця з заявою щодо отримання розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_3 01.02.2020 головним державним виконавцем Єрмак Г.В. було надано відповідну довідку-розрахунок за період з 29.01.2005 за №2035/5919/2012 від 26.1.2019. Ознайомившись з даним розрахунком, заявник прийшла до висновку, що при обчислені розміру заборгованості по аліментам за вказаним рішенням державний виконавець діяв неправомірно, при обчисленні розрахунку допустив істотні помилки, внаслідок чого розмір заборгованості по аліментам не відповідає дійсності, чим були порушені її права. Зазначає, що державний виконавець у своїй діяльності повинен керуватись не лише Законом України «Про виконавче провадження», а й іншими законами України, тому при обчислені розміру аліментів у період з липня 2018 року і по теперішній час державний виконавець зобов`язаний застосовувати норми ч.2 ст.182 СК України, якими визначений мінімальний (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) та мінімальний гарантований (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) розмір на одну дитину. Відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. В порушення вимог закону державний виконавець визначив розмір аліментів за період з 01.07.2018 по теперішній час у розмірі 500 грн. щомісячно. Також зазначила, що в постанові від 18.02.2020 у виконавчому провадженні № 18419823 про накладення штрафу зазначено, що штраф має бути сплачений на користь держави, що суперечить вимогам положення абзацу 5 ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а також факт того, що розрахунок заборгованості не відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів, то відповідно і штраф накладено з порушеннями виходячи з неправильного розрахунку. Вказані обставини змусили скаржника звернутися до суду з даною скаргою.

Одночасно, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду та наведені причини пропуску цього строку, а саме, що 11 лютого 2020 року заявником отримано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01 лютого 2020 року, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд вважає за можливе поновити пропущений скаржником строк для звернення до суду із скаргою, оскільки наведені причини визнає поважними.

В судовому засіданні стягувач та її представник вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити, посилаючись на викладені у ній обставини.

Головний державний виконавець Єрмак Г. в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі та через канцелярію суду надала оригінали виконавчого провадження № 18419823.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження №18419823, вислухавши стягувача та її представника, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.08.2012 року, яке набуло законної сили, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду 09.08.2012 року видано виконавчий лист № 2035/5919/2012.

В провадженні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 18419823, відкрите на підставі зазначеного вище виконавчого документа.

01.02.2020 року головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) Єрмак Г.В. складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа № 2035/5919/2012 за період з 29.01.2005 від 01.02.2020, відповідно до якої загальна сума боргу станом на 01.02.2020 складає : 27550,00 грн. Також вбачається, що заборгованість по аліментах в липні 2018 року визначена в сумі 500 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Закон України «Про виконавче провадження»(далі - Закон) - є спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень ї рішень інших органів». Відповідно до цього Закону підлягають виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до Закону державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України в розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначити, керуючись вимогами Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146(з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості. Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2035/5919/2012, виданого 26.11.2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь заявника аліментів на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500,00 грн. щомісячно.

Згідно з розрахунком заборгованості з аліментів, виготовленим державним виконавцем Єрмак Г.В., за період з 29.01.2005 року по 01.01.2020 року включно, щомісячне нарахування по вказаному виконавчому провадженні здійснюється в розмірі 500 грн.

Частиною 2 статті 182 СК України(в редакції, яка була чинна до 08.07.2017 року) було передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 184 СК України(в редакції, яка була чинна до 08.07.2017 року) було передбачено, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 статті 182 СК України (зі змінами передбаченими Законом № 2037-VIII від 17.05.2017, який набрав сили 08.07.2017 року) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 статті 182 СК України(в редакції Закону №2475-VIIIвід 03.07.2018 року) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, з 28.08.2018 року частиною 2 статті 182 СК України (в редакції Закону №2475-VIIIвід 03.07.2018 року) було встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того, визначений він в частці від доходу платника аліментів чи у твердій грошовій сумі.

Верховний Суд у постанові №632/580/17 від 20.06.2019 року звертає увагу, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIIIчастину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Таким чином, з 28.08.2018 року /в редакції Закону №2475-VIIIвід 03.07.2018 року, який набув чинності 28.08.2018 року/Законом України «Про виконавче провадження» було встановлено порядок, застосовуючи який державний виконавець мала здійснити розрахунок заборгованості по аліментам, використовуючи для розрахунку не 500 грн., а 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що був встановлений у відповідний період.

Відповідно до ст.447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Частиною 2 ст.451 ЦПК України встановлено, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає дії державного виконавця щодо нарахування боржнику починаючи з 28.08.2018 аліментів у розмірі 500 грн. на дитину неправомірними та такими, що порушують вимоги закону, а тому скарга боржника є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимог про скасування постанови від 18.02.2020 у виконавчому провадженні № 18419823 про накладення штрафу, суд приходить до наступного висновку.

18.02.2020 року головним державним виконавцем Єрмак Г.В. винесено постанову ВП №18419823 про накладення штрафу на ОСОБА_3 , оскільки рішення суду боржником добровільно не виконано. Заборгованість по аліментам станом на 01.02.2019 становить 13775,00 грн.

Відповідно до положень абзацу 5 ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»: Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Отже, державний виконавець в порушення положень абз. 5 ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», не вирішив питання щодо перерахування стягувачу ОСОБА_1 суми стягнутого з боржника ОСОБА_3 штрафу, що свідчить про обгрунтованість та законність вимог заявника в частині скасування постанови від 18.02.2020 у виконавчому провадженні №18419823 про накладення штрафу.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення зі скаргою до суду - задовольнити.

Скаргу ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_3 , зацікавлена особа: головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) Єрмак Г.В., на дії державного виконавця- задовольнити частково.

Зобов`язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) Єрмак Г.В. здійснити розрахунок заборгованості по аліментам, з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, починаючи з 28.08.2018 року.

Постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харкова) Єрмак Г.В від 18.02.2020 року у виконавчому провадженні № 18419823 про накладення штрафу на боржника ОСОБА_3 -скасувати.

Зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харкова) Єрмак Г.В винести нову постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_3 , із зазначенням перерахунку штрафу стягувачу ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Білінська О.В.