Провадження №2-з/760/288/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Каліш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Санжаровської Тетяни Валентинівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кривенчук Сергій Володимирович, про розподіл спадкового майна між спадкоємцями та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Санжаровська Т.В., в інтересах позивача ОСОБА_1 , 17.08.2020 р. звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить:

визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 ).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 17.08.2020 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 10.11.2020 р., відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кривенчук Сергій Володимирович, про розподіл спадкового майна між спадкоємцями та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, та призначено підготовче судове засідання.

Одночасно з позовною заявою, Представником позивача - адвокатом Санжаровською Т.В., подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кривенчук С.В. видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Києві.

Подана заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач є сином ОСОБА_3 , який помер18.02.2020 р. в місті Києві.

Відповідно до Витягу № 3 від 19.02.2020 12:19:25 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 19.02.2020 - 08.01.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві - зареєстровано шлюб, актовий запис № 15 від 08.01.2016.

Актовий запис зареєстровано в реєстрі актового запису про шлюб 08.01.2016 10:49:28 за № 4 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.

ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою - квартира АДРЕСА_1

24.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Кривенчук Сергія Володимировича із заявою щодо прийняття спадщини.

Дане підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи за № 59549629 від 24.02.2020 (номер у нотаріуса 01/2020).

Із заявою щодо прийняття спадщини звернулась дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, другий з подружжя та батьки.

В межах однієї і тієї самої черги спадкоємці спадкують майно померлого у рівних частках.

Позивач вважає, що видача свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_3 - Відповідачу ОСОБА_2 , яка вже звернулась за отриманням спадщини, може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, з метою захисту законних прав і інтересів позивача та з метою уникнення будь- яких дій з боку відповідача, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що, в свою чергу унеможливить виконання можливого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п.п. 2 та 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Встановлено, що предметом позову є розподіл спадкового майна між спадкоємцями та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_3 в місті Києві.

Після смерті відкрилась спадщина, що складається з: квартири АДРЕСА_1 , та квартира АДРЕСА_2 ).

Із заявою щодо прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Кривенчук С.В.

Також із заявою щодо прийняття спадщини звернулась і дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

В межах однієї і тієї самої черги спадкоємці спадкують майно померлого у рівних частках.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України - цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки.

Дослідивши матеріали позовної заяви, обставини справи, беручи до уваги доводи викладені у заяві позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ініційований позивачем вид забезпечення позову заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кривенчук С.В. видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, є необґрунтованим, враховуючи предмет позовних вимог. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину.

На підставі викладеного, суд, вважає, що з огляду на відсутність належного обґрунтування необхідності вжиття даного виду забезпечення позову, відсутність доказів того, що невжиття даних заходів забезпечення позову зможе в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Санжаровської Тетяни Валентинівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кривенчук Сергій Володимирович, про розподіл спадкового майна між спадкоємцями та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кушнір С.І.