Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 рокуБілоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі - Вангородській О.С., розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

19.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою мотивуючи тим, що з 01.02.1969 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. З 2006 року вона не працювала та перебувала на утриманні чоловіка, який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер та на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для оформлення пенсії по втраті годувальника, однак їй відмовили, оскільки вони з чоловіком були зареєстровані за різними адресами, в зв`язку з чим їй необхідно підтвердити факт спільного проживання та перебування на утриманні чоловіка. Просила в судовому порядку встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , та перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник заявника, за довіреністю у справі - ОСОБА_3 , в судовому засіданні заяву підтримала та зазначила, що вона являється дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які з 01.02.1969 року перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом усе життя, вели спільний побут, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Батько отримував пенсію близько 10000,00 грн., а мама близько 2000,00 грн., тому основним джерелом засобів до існування було пенсійне забезпечення ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень на заяву не подав.

Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.11), ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.5), 01.02.1969 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, який зареєстрований у Потіївському бюро ЗАГС Білоцерківського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний актовий запис №3.

Також, встановлено, що заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника, на що отримала рішення № 5627 від 12.08.2020 року (а.с.17), з якого вбачається, що для призначення їй пенсії в разі втрати годувальника необхідно надати заяву та документ в підтвердження того, що вона перебувала на утриманні померлого чоловіка, а в разі неможливості надання такого документу встановити факт перебування на утриманні померлого годувальника в судовому порядку.

З матеріалів справи (а.с.6-8) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.05.2006 року були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , з 06.09.2018 року ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 з 05.09.2018 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акта про фактично проживаючих осіб № 135/ц від 13.07.2020 року ( а.с. 12), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2018 року проживали за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за однією адресою та перебування заявниці на утриманні чоловіка підтвердили свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зазначили, що подружжя проживали разом усе життя, вели спільний побут, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, ОСОБА_2 був ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, тому в нього була підвищена пенсія, яка слугувала основним засобом для існуванні їх сім`ї, адже ОСОБА_1 має мінімальну пенсію.

З матеріалів справи (а.с. 9, 10,13-14,15) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом 1 групи, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримував пенсію в розмірі 11498,50 грн. (станом на 23.04.2020 року), а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку в Білоцерківському об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області і отримує пенсію в розмірі 2176,44 грн. (станом на вересень 2020 року).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Враховуючи, що спір про право відсутній, встановлення факту необхідне заявнику для призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника, факт спільного проживання подружжя та перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд прийшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, в повному обсязі.

Керуючись ст. 293, 315-319, 354 ЦПК України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області ( місцезнаходження: 04071, м. Київ. Вул. Ярославська,40), про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , та перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.12.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко