П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року місто Київ

справа № 756/14848/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/686/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва у складі судді Белоконної І.В. від 12 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Альфа-Банк", державного реєстратора комунального підприємства "Світоч" Алієва Гусейна Азіза огли, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", державного реєстратора КП "Світоч" Алієва Гусейна Азіза огли, у якому просив визнати протиправними дії відповідачів щодо реєстрації права власності за АТ "Укрсоцбанк" на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати рішення реєстратора про реєстрацію права власності на зазначену квартиру; скасувати відповідний запис про реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Разом з позовом ОСОБА_1 подав заяву про його забезпечення, у якій просив вжити заходів забезпечення позову відповідно до статті 150 ЦПК України шляхом накладення арешту на спірну квартиру та заборони АТ "Укрсоцбанк" здійснювати дії щодо примусового входження до квартири, державної реєстрації місця проживання в ній сторонніх осіб.

Заява мотивована тим, що АТ "Укрсоцбанк" незаконно набуло право власності на квартиру позивача і може розпоряджатися нею на власний розсуд, а тому невжиття заходів забезпечення позову, у випадку задоволення позовних вимог, може призвести до утруднення виконання рішення суду.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на

квартиру АДРЕСА_1 . В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, у виді накладення арешту на квартиру, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, накладення арешту на спірну квартиру є співмірним із заявленими позовними вимогами.

У поданій апеляційній скарзі АТ "Укрсоцбанк", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині накладення арешту на квартиру і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Скаржник зазначає, що суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для забезпечення позову, оскільки заявником не надано жодного доказу намірів банку відчужити спірну квартиру або чинити перешкоди у виконанні можливого рішення суду. Також заявником не зазначено пропозиції зустрічного забезпечення, що залишилося поза увагою суду.

В іншій частині ухвала суду не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного перегляду.

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи до суду не надходили.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що у провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до АТ "Укрсоцбанк", державного реєстратора комунального підприємства "Світоч" Алієва Гусейна Азіза огли, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності.

Позовна заява мотивована тим, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_1 , проте незаконно вибула з його володіння на підставі рішення державного реєстратора комунального підприємства "Світоч" Алієва Гусейна Азіза огли від 17 грудня 2018 року.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати протиправними дії відповідачів щодо реєстрації права власності за АТ "Укрсоцбанк" на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати рішення реєстратора про реєстрацію права власності на зазначену квартиру; скасувати відповідний запис про реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру та заборони АТ "Укрсоцбанк" здійснювати дії щодо примусового входження до квартири, державної реєстрації місця проживання в ній сторонніх осіб.

Вказана заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року відповідача АТ "Укрсоцбанк" замінено його правонаступником - АТ "Альфа-Банк".

Відповідно до частин 1-2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Як убачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна та невжиття заходів забезпечення позову в разі його задоволення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки суду передчасними, оскільки заявник не довів намірів банку відчужити спірне майно або чинити перешкоди у виконанні ймовірного рішення суду. Посилання в заяві на потенційну можливість відчуження спірної квартири на користь третіх осіб без наведення відповідного обґрунтування є недостатньою підставою для її задоволення.

Таким чином ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

При цьому колегія суддів зазначає, що вирішення питання про забезпечення позову є дискреційними повноваженнями суду і відмова у задоволенні такої заяви не являється порушенням права на справедливий судовий розгляд у розумінні статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Альфа-Банк" задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 5 березня 2020 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова