Провадження № 2/344/2984/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши в порядку загального провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини, мотивуючи позов тим, що у провадженні Івано-Франківського міського суду знаходиться цивільна справа № 344/10018/20 судця за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Від спільного подружнього життя в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що доцільно буде визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивачем, оскільки проживаючи з батьком, дитина буде мати власну кімнату та доступ до усіх необхідних навчальних закладів. Позивач проживає в АДРЕСА_1 , та є власником житлової квартири, позивач закупив будівельні матеріали та робить перепланування даної житлової квартири для того, щоб дитина мала власну кімнату. Таким чином, проживаючи з позивачем ОСОБА_3 , буде мати власну кімнату та належні для проживання умови. Позивач в змозі надати сину належні для проживання умови. Крім того, квартира позивача знаходиться в центральній частині міста, поруч розташований шкільний заклад в якому навчається син позивача, багато навчальних закладів різних напрямків, а також - обласна дитяча клінічна лікарня. Позивач офіційно працевлаштований та має постійний та стабільний дохід. Зазначає, що відповідач ніде не працевлаштована та не має постійного стабільного доходу. Як в професійному плані, так і в повсякденному житті, відповідач є амбітною особою, вона з легкістю готова змінити як місце проживання так і спосіб свого життя заради задоволення власних бажань та потреб, окрім того відповідач зневажливо та з неповагою відносилась до неповнолітньої дитини, про що свідчать аудіозаписи розмови відповідача з неповнолітньою дитиною. Позивач з відповідачем проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем. Також позивачем зазначається, що ОСОБА_3 виявив бажання проживати разом з батьком - позивачем, та за потреби готовий підтвердити свої слова в суді. Враховуючи наведене просив суд визначити місце проживання ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, відзив на позов суду не подала.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні зазначила, що місце проживання дитина сторін має визначити самостійно. Враховуючи вік дитини, по даному спору не потрібно висновку органу опіки та піклування.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно свідоцтва про одруження, виданого повторно від 07.05.2008 року Серії НОМЕР_1 , сторони по справі є подружжям та батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 22.04.2004 року.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з положенням ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.

Згідно ст.150 СК України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2004 року, (спадкова справа 507/1998, зареєстровано в реєстрі 1-3547) ОСОБА_4 є власником акцій в кількості 100 (сто) штук ВАТ «ІФ МЕТАЛОПЛАСТ».

Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 встановлено, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки, виданої ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» від 12.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в ДОЗ ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» з 31.12.2019 року по даний момент, займає посаду Кранівника. Дохід за період з 01.01.2020 року по 31.07.2020 року складає 33 600,00 грн.

Як вбачається з характеристики, виданої Головою ліквідаційної комісії ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» від 12.08.2020 року ОСОБА_1 характеризується позитивно, відповідальний, спокійний, врівноважений, в колективі користується авторитетом та повагою. Порушень трудової дисципліни не допускав, до дисциплінарної чи матеріальної відповідальност не притягувався.

Згідно ухвали Івано-Франківського суду Івано-Франківської області від 05.08.2020 року відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу ( справа №344/10018/20).

З копій пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 проявляв себе як доброзичливий, відповідальний, конфліктів з сусідами не мав.

Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 суду пояснив, що з липня 2020 року він проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Він самостійно обрав місце проживання. Йому комфортно проживати з батьком, оскільки батько його підтримує.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилось шістнадцять років.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову задоволення позовних вимог, оскільки неповнолітній ОСОБА_3 досяг того віку, з якого законодавство надає можливість самостійно обирати місце проживання, а тому підстав для задоволення позову не вбачає.

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи норми ст.141 УПК України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 161 СК України, ст. ст. 2, 4, 7, 9, 10, 12, 76-81, 133, 141, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.А.Татарінова