У Х В А Л А
07 листопада 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача Декабрського А.М.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Слов`янське тролейбусне управління» Слов`янської міської ради Донецької області, за участі третьої особи: ОСОБА_3 , про стягнення недоплаченого відшкодування, -

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до КП Слов`янської міської ради «Слов`янське тролейбусне управління», третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення недоплаченого відшкодування. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 19 вересня 2001 року з вини ОСОБА_3 , яка працювала у відповідача та керувала тролейбусом маршруту № 5 у м. Слов`янську трапилась дорожньо-транспортна пригода. Позивач як пасажир тролейбусу в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме закритий перелом внутрішньої та зовнішньої кісток лівої голенево-ступневого суглобу, закритий перелом вивих лівої таранної кістки, ускладнений сухою гангреною лівої стопи з подальшою ампутацією лівої голені на рівні середньої та верхньої треті, у зв`язку з чим йому встановлена 3 групи інвалідності безстроково.
До отримання зазначених травм позивач працював електромонтером 5 розряду Слов`янської ТЕС, та у зв`язку з отриманням наведених травм в подальшому продовжувати працювати він не зміг.
Зазначає, що у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності, йому призначено відповідну пенсію.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2005 року з відповідача на користь позивача стягнуто відшкодування шкоди, завданої здоров`ю у розмірі втраченого заробітку з 01 листопада 2005 року по 822,71 грн. Зобов`язання щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи є грошовими і тривалими у часі, а тому їх розмір може змінюватись у зв`язку з процесами інфляції в державі. Оскільки платежі за такими зобов`язаннями призначені на утримання фізичної особи, вони повинні збільшуватись у тій же пропорції, в якій підвищується вартість життя. З 2006 року по 2016 рік розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом відповідачем не перераховувався і не збільшувався, при цьому розмір мінімальної заробітної плати постійно зростав, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до КП СМР «Слов`янське тролейбусне управління», в якому просив збільшити розмір відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 21 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 05 січня 2017 року у справі № 243/6805/16-ц у задоволенні позовних вимог відмовлено. Проте, постановою Верховного Суду України від 07 листопада 2018 року, за наслідками касаційного перегляду, вказані рішення попередніх інстанцій скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. За результатами нового розгляду, рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року, позовні вимоги до КП СМР «Слов`янське тролейбусне управління» задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача, починаючи з 01 вересня 2016 року відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, в рахунок втраченого заробітку у розмірі 3593,16 грн. щомісячно.

Однак, відповідач рішення суду виконував не в повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 01 вересня 2016 року до 18 лютого 2019 року недоплачено відшкодування у розмірі 116358,90 грн.

Просить суд стягнути з КП СМР «СТрУ» на його користь 116358,90 грн. в рахунок недоплаченого відшкодування завданої шкоди за період з 01 вересня 2016 року до 18 лютого 2019 року.

Позивач у судовому засіданні заявлені ним позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, зазначеними у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючи на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Так, 18 серпня 2020 року представником відповідача на адресу суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що статтею 1208 ЦК України, на яку посилається позивач, за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодження здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Також за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодження здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Оскільки ст. 1208 ЦК України не передбачає можливість стягнення недоплаченого відшкодування завданої шкоди за минулий період, а можливо лише збільшення розміру відшкодування у разі підвищення вартості життя або у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати за заявою потерпілого на підставі рішення, а саме з моменту ухвалення судом рішення, то вимоги позивача щодо стягнення недоплаченого відшкодування завданої шкоди за минулий період є повністю безпідставні. Тобто, самою ст. 1208 ЦК України не передбачено правових підстав для стягнення судом недоплаченого відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до п. 15 рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2019 року у справі № 243/6805/16-ц зазначено, що з моменту прийняття судом рішення про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, особа має право на збільшення у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2019 року в справі № 676/1570/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року в справі ; 476/72/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року в справі № 203/108/15-ц.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, КП «Слов`янське тролейбусне депо» не може бути винним у тому, що позивач жодного разу не подав до суду заяву про збільшення та/або уточнення позовних вимог за час слухання справи, оскільки цивільне законодавство України та судова практика пов`язує збільшення розміру відшкодування шкоди, саме з моменту прийняття судом рішення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Слов`янське тролейбусне управління» Слов`янської міської ради Донецької області, за участі третьої особи: ОСОБА_3 , про стягнення недоплаченого відшкодування підлягає закриттю, виходячи з наступних обставин.

Так, в серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду із позовом до КП «Слов`янське тролейбусне депо» із позовом про збільшення розміру відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. В своєму позові ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь 165562,12 грн. в рахунок недоплаченого відшкодування шкоди, спричиненої йому пошкодженням здоров`я за період з 01 січня 2006 року до 01 серпня 2016 року. Також просив стягувати з КП «Слов`янське тролейбусне депо» на його користь відповідне відшкодування з 01 серпня до 01 грудня 2016 року у розмірі 3376,52 грн., щомісячно, а з 01 грудня 2016 року по 3714,17 грн., щомісячно. Наведена справа переглядала у судах апеляційної та касаційної інстанції.

18 лютого 2019 року у наведені справі Слов`янським міськрайонним судом ухвалено рішення, яке набрало законної сили 21 березня 2019 року. Наведеним рішенням, суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 частково, а саме вирішив: починаючи з 01 вересня 2016 року стягувати з комунального підприємства «Слов`янське тролейбусне депо» Слов`янської міської ради, розмір відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, в рахунок втраченого заробітку 3593,16 грн., щомісячно. Допущено негайне виконання рішення в частині суми стягнення за один місяць. Вирішено питання розподілу судових витрат. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Частиною першою статті 1195 Цивільного кодексу України визначено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Згідно зі статтею 1208 Цивільного кодексу України, за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Таким чином, платежі направлені на відшкодування шкоду, завданої ушкодженням здоров`я мають періодичний характер та утримуються щомісячно.

Так, з вищевказаного судового рішення вбачається, що початком періоду нарахування та виплати відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 ушкодження здоров`я у збільшеному розмірі, визначено 01 вересня 2016 року. Проте, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення в рахунок недоплаченого відшкодування завданої шкоди за період з 01 вересня 2016 року до 18 лютого 2019 року в сукупному розмірі 116358,90 грн.

Як вбачається з п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зважаючи на те, що позивачем заявлено вимоги, які вже фактично були предметом судового розгляду та відносно вирішення яких ухвалено відповідне судове рішення, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку цивільна справа за позовом ОСОБА_1 не підлягає подальшому розгляду, а провадження у ній слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 15 255 Цивільного процесуального кодексу України

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Слов`янське тролейбусне управління» Слов`янської міської ради Донецької області, за участі третьої особи: ОСОБА_3 , про стягнення недоплаченого відшкодування закрити.

Повний текст ухвали виготовлено 08 грудня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О.Сидоренко