Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Бондар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приютської сільської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з приватизованою земельною ділянкою та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приютської сільської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з приватизованою земельною ділянкою та визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач посилається на те, що 01 червня 2014 року між позивачем та ОСОБА_3 була укладена усна домовленість стосовно купівлі-продажу житлового будинку з приватизованою земельною ділянкою, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок та земельна ділянка були ними оцінені в 80 000 грн. і вказана сума 01 червня 2014 року була передана позивачем, про що свідчить його розписка.

Позивач отримала від ОСОБА_3 копії документів на нерухоме майно та копію його паспорту та податкового номеру для сплати комунальних платежів та звітності у газо- електропостачальні установи. ОСОБА_3 у свою чергу пообіцяв, що в термін до 01 червня 2015 року, після підготовки всіх необхідних документів, але не виконав своєї обіцянки.

З отриманих документів вбачається, що ОСОБА_3 набув права власності за судовим рішенням, проте не встиг зареєструвати його належним чином та провести його державну реєстрацію (переоформити земельну ділянку та зареєструвати право власності на житловий будинок). Як пояснила в телефонній розмові відповідачка, ОСОБА_3 через похилий вік часто хворів, що згодом й призвело до його смерті. Тобто, переоформити й виконати обіцянку він не зміг у зв`язку зі своєю смертю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Про його смерть позивач довідалась від відповідача ОСОБА_2 , яка, як спадкоємиця після смерті ОСОБА_3 розпочала оформляти свої спадкові права. Також вона повідомила, що не знала про продаж вказаного будинку, розпочала процедуру оформлення своїх спадкових прав. Проте визнала продаж та зобов`язалася як спадкоємець підготувати документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаного будинку.

Позивач вже тривалий час проживає у купленому нею будинку, здійснює всі необхідні комунальні платежі, проводить поточні ремонти та утримання цього будинку протягом 2014-2019 років. Відповідач ухиляється від подальшого належного оформлення всіх необхідних документів та посвідчення угоди у нотаріуса.

Враховуючи наведене, а також той факт що позивач повністю виконала своє зобов`язання, передала відповідну суму грошей, а ОСОБА_3 передав їй ключі на цей будинок разом з копіями правовстановлюючих документів, де позивач проживає без реєстрації з червня 2014 року, але відповідним чином оформити своє право власності та зареєструвати своє місце проживання за адресою свого місця проживання не має змоги через ухиляння відповідача від нотаріального посвідчення договору, тому у неї й виникла необхідність звернення до суду з позовом, в якому прохає визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з приватизованою земельною ділянкою, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 та визнати право власності на вказане майно.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представником позивача до суду надано заяву, в якій прохав розглянути справу без його її участі, прохає задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, визнала позовні вимоги, зазначаючи, що їм відомо про відчуження нерухомого майна позивачеві.

Представник відповідача Приютської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

ОСОБА_3 на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2007 року на праві приватної власності належав житловий будинок з присадибною земельною ділянкою площею 0,54 га за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 15-16).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На а. с. 12 є розписка ОСОБА_3 про отримання ним плати за житловий будинок з присадибною земельною ділянкою площею 0,54 га за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої позивач придбав у ОСОБА_3 нерухоме майно, що належало останньому на праві власності.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 14).

Спадкоємцем за заповітом житлового будинку та присадибної земельної ділянки після його смерті є ОСОБА_2 , згідно відомостей із спадкової справи № 69/2015 відкритої приватним нотаріусом Солодовник В.В.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і ОСОБА_3 , як сторони правочину (розписок), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Судом встановлено обставини неможливості здійснення позивачем нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 помер, вказані обставини свідчать про неможливість нотаріального посвідчення правочину та з чого вбачається втрата можливості з будь-яких причин його посвідчити.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між позивачем та ОСОБА_3 відповідачем не оспорюється, у зв`язку із чим вважається таким, що вчинено правомірно, тому є законні підстави для визнання дійсним договору та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з приватизованою земельною ділянкою, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 01 червня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер - НОМЕР_2 , право власності на:

-житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (опис майна: А - житловий будинок загальною площею 58,04 кв. м., житловою площею 21,79 кв. м., а - сіни, Б - сарай, В - сарай, Г - сарай, Д - гараж. Е - сарай, Ж - літня кухня, К - колодязь, №1 - паркан, №2,3 - ворота, хвіртка), розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,54 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук