Справа № 599/2434/20
РІШЕННЯ н.п.2/599/1007/2020
09 грудня 2020 року Зборівський районний суд Тернопільської області
в складі судді Снігурського В. В,
при секретарі Куриляк О.Г.
розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дакор Вест» в собі директора Собчук Віталія Миколайовича про визнання права власності на майно,-
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Дакор Вест» в собі директора ОСОБА_2 з вимогами визнати за нею право власності на нежитлову будівлю ваги , що по АДРЕСА_1 .
Представник позивача позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що позивач тривалий час користується нежитловою будівлею, сплатила відповідачу кошти за майно, однак у нотаріальному посвідченні договору відмовлено і тому позивач не може належно оформити своє право власності на майно, так як відповідачем не надано оригіналів необхідних правовстановлюючих документів .
Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, не заперечує обставин, вказаних позивачами, в тому числі факту отримання коштів.
Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 16 листопада 2020 року між сторонами було укладено договір купівлі продажу нежитлової будівлі, що по АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу.
За придбане майно позивач сплатила кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано.
Встановлено, що за позивачем було зареєстровано право власності на будівлю картоплесховища по АДРЕСА_1 , в свою чергу приміщення ваги приналежне до будівлі картоплесховища, однак залишилося на балансі та у власності відповідача.
У нотаріальному посвідченні договору позивачці відмовлено, згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів.
У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.
Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.
Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.
Враховуючи, що позивачка всі свої зобов`язання виконала, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12,81,264,265 ЦПК України, ст.203, 215, 220, 328, 334, 628 ЦК України,-
визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на нежитлову будівлю ваги по АДРЕСА_1 .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський