Провадження № 2-о/344/200/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Пастернак І.А.,

секретаря Кріцак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Делятинська селищна рада Обєднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Заява обґрунтована тим, що проживала разом з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 з жовтня 2010 року до серпня 2020 року, як дружина та чоловік в його будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби. Вони любили та поважали один одного, в них ніколи не виникало суперечок, завжди підтримували один одного. ОСОБА_2 мав єдину підтримку від неї та її дочки, адже в нього крім них не було ближчих людей. Його рідні проживали окремо і спілкувалися з ним тільки по телефону. ОСОБА_1 офіційно була одружена тільки один раз з ОСОБА_3 , шлюб з яким було розірвано 23 березня 2000 року. За час проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_2 , як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; купили автомобіль, разом купили собаку, яка була для них другом, яку дуже любив її чоловік, крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. Померлий спілкувався з її дочкою та зятем, із задоволенням допомагав доглядати за онуками, які називали його дідусем, він дуже радів і тішився з цього приводу, оскільки в нього не було рідних дітей та онуків. Дочка заявниці з своєю сім`єю часто гостювали у них дома, вони з чоловіком навіть зробили гойдалку та літню альтанку для дітей. На жаль у зв`язку із тяжкою хворобою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. До останньої хвилини його життя ОСОБА_3 була із ним, здійснювала догляд. Тому для прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка, зокрема житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля TOYOTA RAV 4, який придбаний за їхні спільні за час проживання кошти, а також для можливості звернутися до ПФУ для отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки вона є інвалідом третьої групи, заявниці необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Просить постановити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з жовтня 2010 року по серпень 2020 року.

Заявниця у судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву, в якій просила позов задоволити з мотивів викладених в заяві та слухати справу без її участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, попередньо подав до суду заяву в якій при постановленні судом рішення поклався на розсуд суду, просив слухати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 від 28.03.2000 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно довідки № 01153 від 29.09.2020 року виданої КП «Дирекція замовника», у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.12).

Заявниця є інвалідом 3 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 (а.с.13).

КП «Дирекція замовника» було складено Акт перевірки Житлових умов ОСОБА_3 (а.с.14).

Як вбачається з Акту обстеження фактичного проживання ОСОБА_3 , остання перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 з жовтня 2010 року і до моменту його смерті. Сім"я вела спільне господарство. Здійснила заміну покрівлі будинку, замінила вікна, меблі, прибудували ванну кімнату, переобладнали стодолу, разом здійснили покупку автомобіля в 2013 році. Разом купляли продукти харчування та речі домашнього вжитку, дбали один про одного. ОСОБА_2 останні роки був важко хворий. ОСОБА_3 здійснювала за ним догляд і супроводжувала його весь час до самої смерті та здійснила поховання. Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повернулася проживати до своєї дочки в м. Івано-Франківськ (а.с.15).

Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 22.10.2013 року, ОСОБА_2 здійснювалася оплата за автомобіль в розмірі 149 000,00 грн. (а.с.23).

ОСОБА_2 тривалий час хворів та звертався за медичною допомогою (а.с.20, 24,25,26,27.28,29.30, 31,32,33,34-35,36,37-38).

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зав`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням заявник не має змоги.

Встановлення факту проживання необхідно заявнику для прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 259, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Делятинська селищна рада Обєднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з жовтня 2010 року по серпень 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Довідка: Повний текст рішення виготовлено 02.12. 2020 року.

Суддя Пастернак І.А.