Справа № 369/7772/15-ц
Провадження №8/369/5/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Заїці О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою проперегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що 14.06.1997 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 .

За час перебування у шлюбі вони отримали кредит від ПАТ КБ «Надра», який було отримано на ім`я чоловіка ОСОБА_2 ..

Нерухоме майно, а саме житловий будинок за АДРЕСА_1 , житловою площею 45,4 кв.м., загальною площею 272,9 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу за реєстровим № 8051 та земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0809 га, що належить ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу за реєстровим № 8050, є спільною сумісною власністю подружжя.

Заявник зазначила, що з часу придбання вказаного будинку їхня сім`я фактично проживає в ньому. Ухвалене заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2015 року стосується її прав та законних інтересів.

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просила скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2015 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання представник позивача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, до суду від представника відповідача надійшла заява, в якій представник просив заяву про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами задовольнити та проводити розгляд заяви за відсутності представника та заявника.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини заяви, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року задоволено позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 18.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 8059, а саме на нерухоме майно: житловий будинок за АДРЕСА_1 , житловою площею 45,4 кв.м., загальною площею 272,9 кв.м. що належить ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу за реєстровим № 8051; земельну ділянку розташовану в АДРЕСА_1 площею 0,0809 і кадастровий номер :01:036:0012, що належить ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу за реєстровим № 8050 з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за кредитним договором № 480/П/99/2007-840 від 18.09.2007 року у розмірі 802 003,34 (вісімсот дві тисячі три) долари США 34 центи, що за курсом Національні Банку України станом на 25.06.2015 року становить 16 984 842,77 (шістнадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят чотири тисячи вісімсот сорок дві) гривні 77 коп. шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого проваджена за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому звичайній ціні на цей вид майна. Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 3 654,00 грн..

Постановою апеляційного суду Київської області від 19 грудня 2017 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року скасовано а ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року постанову апеляційного суду Київської області від 19 грудня 2017 року скасовано, заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року залишено в силі.

Звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами, заявник ОСОБА_1 посилалась на те, що заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року стосується її прав та інтересів.

Частиною 2 статті 429 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Положеннями статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено позицію диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 423ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.1997 року, який був зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім`ї, актовий запис № 572.

Згідно Акта депутата Софіївсько-Борщагівської сільської ради Шпак Л.Г. № 17 від 16.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Судом встановлено, що 18 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 480/П/99/2007-840, згідно з умовами якого позивач надав кредит у сумі 864 190,00 (вісімсот шістдесят чотири тисячі сто дев`яносто) доларів США 00 центів зі сплатою процентів у порядку та розмірах встановлених у кредитному договорі.

30.12.2010 року між відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 480/П/99/2007-840.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 480/П/99/2007-840 між відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки від 18.09.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О.

Відповідно до договору іпотеки предметом є нерухоме майно житловий будинок загальною площею 272,9 кв.м. та майнові права на земельну ділянку площею 0,0809 га, кадастровий номер 322248?201:01:036:0012, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Право набуття у власність у іпотекодавця житлового будинку та земельної ділянки підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О. від 18.09.2007 року за № 8051, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 18.06.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 480/П/99/2007-840 від 18.09.2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору № 480/П/99/2007-840 від 18.09.2007 року.

Відповідно до умов п. 1.2 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі.

Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Слід зазначити, що заперечуючи проти заяви про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами представником позивача ПАТ «КБ «Надра» було надано письмові заперечення на заяву, в якій представник посилався на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подавались позовні заяви до ПАТ «КБ «Надра» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору від 18.08.2007 року № 480/П/99/2007-840, який був укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 ..

Представник ПАТ «КБ «Надра» також зазначав, що ОСОБА_1 виступала в якості відповідача та третьої особи в спорах, які розглядались про визнання кредитного договору недійсним та визнання поруки припиненою, тому заявнику ОСОБА_1 було відомо про обставини, які існували під час розгляду справи за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд вважає, що доводи, на які посилається заявник ОСОБА_1 у своїй заяві про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами не є підставою для скасування заочного рішення.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасуваннязаочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами, оскільки заявником не доведено, наявність нововиявлених обставин та, що при прийнятті вказаного рішення судом не були враховані істотні обставини, які б могли вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 423,429 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Ковальчук