Справа № 493/1516/20
Номер провадження 2/493/581/20
У Х В А Л А

03 грудня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ ТІТОВОЇ Т.П.

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ СИРОТА О.В.

ПОЗИВАЧА ОСОБА_1

ВІДПОВІДАЧА ОСОБА_2

ПРЕДСТАВНИКА ТРЕТЬОЇ ОСОБИ ГАЛАЙКО О.Ф.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в м. Балта питання щодо допуску в якості представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

В проваджені суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_3 заявила клопотання про представлення її інтересів ОСОБА_4 на підставі довіреності, копія якої долучена в судовому засіданні до матеріалів справи. ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_4 має вищу юридичну освіту та великий практичний досвід в цивільних, кримінальних, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, він є працівником міністерства оборони, від початку збройного конфлікту перебуває в зоні проведення АТО, приймав участь в резонансних кримінальних справах, в тому числі за межами України, наразі приймає участь як скаржник в адміністративному позові до СБУ, Штабу АТЦ та інших. Фах та досвід ОСОБА_4 є не меншим за адвокатський і зазначена справа не є складною. Ст. 59 Конституції України визначає право кожного бути вільним у виборі захисника своїх прав. ОСОБА_4 є єдиним її представником і навіть при залучені адвоката залишається ним, тому просила допустити ОСОБА_4 до участі у вказаній цивільній справі в якості її представника, оскільки кожна людина має право на правову допомогу.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що наразі приймає участь без свого представника і не знає чи може ОСОБА_4 , який не є адвокатом приймати участь в судовому засіданні.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 потребує захисту своїх прав через представника, але відносно клопотання ОСОБА_3 про допуск ОСОБА_4 поклалась на розсуд суду.

Суд, заслухавши клопотання позивача ОСОБА_3 про допуск до участі у справі в якості представника ОСОБА_4 , думку учасників з приводу заявленого позивачем клопотання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали дійшов наступного висновку.

За положеннями ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписами закону «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 року № 1401-VIII, що набрав чинності 30.09.2016 року, Конституцію доповнено ст. 131-2, в якій передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Крім того, законом № 1401- VIII розд. XV «Перехідні положення» Конституції доповнено п. 16-1, у пп. 11 якого визначено, що представництво відповідно до ст. 131-2 цієї Конституції у судах першої інстанції - з 01.01.19 року здійснює виключно адвокат.

За положеннями ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат, або законний представник.

Тобто із системного аналізу наведених положень чинного законодавства випливає, що представництво відповідно до ст. 131-2 Конституції України здійснюється виключно адвокатами в судах першої інстанції з 01.01.2019 року. Винятком із цього правила є окремі категорії справ, до яких віднесені трудові спори, спори щодо захисту соціальних прав, щодо виборів і референдумів, малозначні справи, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

За наведеним у ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ;

2) справ, що виникають з трудових відносин;

3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд;

4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно із ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З матеріалів справи випливає, що предмет даного спору виникає із сімейних правовідносин.

Ухвалою суду від 29.10.2020 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Аналіз наведеного свідчить, що справа не може бути віднесена до категорії справ незначної складності, представництво в яких можуть здійснювати не лише адвокати, а й інші визначені особи, які мають процесуальну дієздатність.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що ця категорія справ розглядається виключно за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з цим справа не може бути віднесена до справ незначної складності, через що представником у ній має бути виключно адвокат, що виключає участь представника по довіреності ОСОБА_4 , який не є адвокатом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 58, 60, 274 ЦПК України, ст. 131-2 Конституції України, суд

У Х В А Л И В:

У клопотанні ОСОБА_3 щодо допуску в якості її представника ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

СУДДЯ