Справа № 495/3513/20
Номер провадження 2/495/2042/2020
30 листопада 2020 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі судового засідання - Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - служба у справах дітей Шабівської сільської ради, служба у справах дітей Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Білгород-Дністровська районна державна адміністрація в особі органу та піклування про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - служба у справах дітей Шабівської сільської ради, служба у справах дітей Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Білгород-Дністровська районна державна адміністрація в особі органу та піклування про позбавлення батьківських прав та просить суд:
- позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 129. Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області від 14.12.2007 року, актовий запис № 31. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 17.12.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Достовірне місце перебування відповідача позивачу невідоме, він зник з життя позивача та її сина понад 10 років тому. Відповідач аліменти не сплачує, станом на 31.01.2020 заборгованість по аліментам становить 60 196,97 грн., ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не бере, всі питання щодо виховання неповнолітнього сина вирішуються самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.
Факт проживання сина з матір`ю підтверджується довідкою від 10.03.2020 № 250, виданою Шабівською сільською радою та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.03.2020 року. Син проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні, вона самостійно створює для сина всі необхідні побутові умови, дбає про його виховання, навчання та розвиток, а відповідач з дитиною не спілкується, жодного разу не цікавився шкільним життям сина та успіхами у навчанні, здоров`ям та розвитком взагалі. Відповідно до характеристики, виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4 м. Білгород-Дністровський Одеської області ОСОБА_3 навчається у 6 класі. Зарекомендував себе старанним та вихованим учнем, проявляє високий інтерес до навчання, користується авторитетом серед однокласників та є лідером у дружньому спілкуванні. Відвідує гурток трудового навчання. Вихованням дитини займається - ОСОБА_1 . Позивач офіційно працевлаштована у ТОВ "БЕЛСТА" на посаді складальник взуття монтажної дільниці № 2, однак на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною у віці до 6 років (копія Витягу з наказу № 17ос від 03.02.2020 додається). Позивач отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась.
Враховуючи те, що відповідач проживає окремо від сина, жодного з покладених на нього законом обов`язків не виконує та з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 26.06.2020 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
31.07.2020 року позивачем було надано клопотання про залучення в якості третьої особи - служби у справах дітей Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, службу у справах дітей Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.
07.09.2020 року позивачем ОСОБА_1 було надано клопотання про залучення до справи служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.09.2020 року залучено до справи Білгород-Дністровську районну державну адміністрацію в особі органу опіки та піклування.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.11.2020 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримує, просить задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відзив на позов відповідач не надав.
У судове засідання інші сторони не з`явились, повідомлялись належним чином.
Враховуючи дані обставини, а також позицію позивача, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 17.12.2020 року № 2-761/2010.
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис № 31.
Відповідно до довідки Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 10.03.2020 року № 250 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 , 2007 року народження, та ОСОБА_6 , 2017 року народження.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.03.2020 року ОСОБА_1 проживає разом з синами ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , та перебувають на її утриманні. Умови проживання задовільні.
Відповідно до характеристики, виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4 м. Білгород-Дністровський Одеської області ОСОБА_3 , 2007 року народження, навчається у 6 класі, зарекомендував себе старанним та вихованим учнем, проявляє високий інтерес до навчання, користується авторитетом серед однокласників та є лідером у дружньому спілкуванні. Відвідує гурток трудового навчання. Вихованням дитини займається тільки мати, батько не приділяє уваги вихованню сина і не цікавиться його успіхами у навчанні.
Відповідно до витягу з наказу ТОВ «Белста» № 17ос від 03.02.2020 року ОСОБА_1 займає посаду складальника взуття монтажної дільниці № 2. Їй надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення шести років з 11.02.2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 .
При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини,
Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.
Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.
Згідно із ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками ОСОБА_2 відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи вищевикладене, а саме те, що батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунувся від виконання покладених на нього законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - служба у справах дітей Шабівської сільської ради, служба у справах дітей Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Білгород-Дністровська районна державна адміністрація в особі органу та піклування про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 164 ч.1,2 165,166 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 83, 133, 141, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ? РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), треті особи - служба у справах дітей Шабівської сільської ради, служба у справах дітей Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Білгород-Дністровська районна державна адміністрація в особі органу та піклування про позбавлення батьківських - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О. Боярський