ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2020 року м. Кропивницький

справа № 390/271/19

провадження № 22-ц/4809/88/20

головуючого судді (суддя-доповідач): Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Мазуренко Наталія Юріївна;

відповідачі - ОСОБА_2 , Соколівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області, державний реєстратор виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області - Гончар Ганна Павлівна.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2019 року, у складі головуючого судді Гершкул І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, державного реєстратора виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Гончар Ганни Павлівни про скасування рішення органу місцевого самоврядування та реєстрації права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 році ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, державного реєстратора виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Гончар Ганни Павлівни про скасування рішення органу місцевого самоврядування та реєстрації права власності на земельну ділянку.

Просила:

визнати незаконним та скасувати рішення Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №533 від 03.08.2017 року;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 39684562 від 14.02.2018 року на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:1883.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що рішенням Соколівської сільської ради було надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 та 08.02.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Соколівської сільської ради проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо зазначеної ділянки за ОСОБА_2 .

Проте, вказана земельна ділянка, згідно рішення Соколівської сільської ради №22 від 24.10.1994 була надана в користування ОСОБА_1 , яка постійно використовувала її протягом тривалого часу, що не було враховано при прийнятті рішення про надання земельної ділянки ОСОБА_2 ,.

Вважає, що відповідачі порушили її право на приватизацію вказаної земельної ділянки, яка перебувала тривалий час у користуванні ОСОБА_1 .

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що позовні вимоги недоведені належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вважає, що під час прийняття рішення Соколівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області від 03 серпня 2017 року № 533 «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок» за заявою ОСОБА_2 , Соколівська сільська рада помилково не врахувала законне безперервне користування позивачкою вказаною земельною ділянкою ( понад 27 років) та безпідставно була позбавлена цього права.

Вказує на те, що ОСОБА_2 достовірно знав про те, що позивач користується спірною земельною ділянкою, обробляла дану земельну ділянку на протязі багатьох років, сплачувала податок на землю, що підтверджується квитанціями про його сплату.

Посилається на те, що дані обставини підтверджуються поясненнями свідків.

Зазначає, що після того як стало відомо, що її позбавлено права користування земельною ділянкою площею 0,18 га вона подала заяву до Соколівської сільської ради про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність залишку земельної ділянки у розміру 0,0700 га і рішенням Соколівської сільської ради від 19.04.2015 № 182 їй був наданий такий дозвіл.

Разом з тим, позивач посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано рішення Соколівської сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області від 27.03.1992, яким було надано працівникам Соколівській середній школі - 6 га земельної ділянки для городництва.

Позивач просила допитати у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 .

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.01.2020 визнано обов`язковою явку представника Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області у судові засідання Кропивницького апеляційного суду для надання особистих пояснень (том 2 а. с. 3).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, пояснення відповідача ОСОБА_2 та представника Соколівської сільської ради Болотської А.Ю., свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до архівного витягу з рішення Соколівської сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області «Про надання земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства та індивідуального городництва із земель, які прилягають до присадибної ділянки» № 22 від 24.10.1994 ОСОБА_1 було надано у користування земельну ділянку 0,03 га. всього 0,28 га. ( том 1 а.с.14).

Згідно рішення Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №182 від 19.04.2018 ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0700 га., «для індивідуального садівництва», за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у комунальній власності та розташовані на території села Черняхівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області ( том а.с.15).

З копій квитанцій на прийом податкових платежів за 2001 та 2004 роки вбачається, що ОСОБА_4 сплачувала податок на землю, але будь які відомості щодо якої саме земельної ділянки сплачувалися податки в квитанціях відсутні ( том 1 а.с.16).

Згідно листів Соколівської сільської ради №02-41/328 від 10.04.2018 року та № 02-41/384 від 03.05.2018 року повідомлено про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, за ОСОБА_1 рахувалась земельна ділянка площею 0,28 га. по АДРЕСА_2 , яка згідно з рішенням від 19.11.2009 року була передана у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також за ОСОБА_1 рахуються дві земельні ділянки: площею 0,12 га. по АДРЕСА_3 , призначена «для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель»; площею 1,95 га. «для ведення особистого селянського господарства» на території сільської ради (том 1 а.с.21,22).

На підставі рішення Соколівської сільської ради народних депутатів №598/25 від 28.02.1994 року ОСОБА_1 була надана земельна ділянка площею 0,25 га. для будівництва житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_2 , за клопотанням ОСОБА_7 (том 1 а. с. 23).

Згідно договору дарування житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований за №1-1219 від 21.11.2007 ОСОБА_1 безоплатно передала у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у рівних частинах житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ( том 1 а.с.24).

Відповідно архівного витягу з рішення Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №1234-а від 19.11.2009 року надано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дозвіл на розроблення технічної документації щодо відведення земельної ділянки в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, згідно договору дарування, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,25 га. (том 1 а.с.25).

Згідно по-земельної книги с. Черняхівка за ОСОБА_1 рахуються земельні ділянки 0,25 га. та 1,28 га. ( том 1 а.с.115-119).

Відповідно погосподарської книги на 2011-2015 роки у ОСОБА_1 наявні земельні ділянки 0,20 га. та 1,72 га ( том 1 а.с. 164-167).

Рішенням Соколівської сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області № 248 від 27.03.1992 року надано земельні ділянки для городництва робітникам підприємств і зокрема Соколівської середньої школи площею - 6 га. (том 1 а.с.145).

ОСОБА_1 , працювала в Соколівській середній школі з 20.09.1990 року по 09.09.1991 року на посаді вихователя групи продовженого дня на час декретної відпустки основного працівника, з 09.09.1991 року по 25.03.1993 року на посаді заступника директора школи по виховній роботі, з 25.03.1993 року по 23.08.2005 року на посаді вчителя біології та географії, що підтверджується довідкою КЗ «Соколівське НВО «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, позашкільний центр» №51 від 24.04.2019 (том 1 а.с.146).

Рішенням Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 533 від 03.08.2017 року надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність загальною площею 0,1800 га. «для ведення особистого селянського господарства», за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі за адресою: територія Соколівської сільської ради, село Черняхівка, вулиця Польова, Кіровоградського району Кіровоградської області ( том 1 а.с.11-12).

Відповідно до рішення Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №1015 від 25.01.2018 року затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення в приватну власність земельної ділянки 0,1800 га. для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, за адресою: АДРЕСА_1 , а також надано у власність вказану ділянку кадастровий номер :02:000:1883 ( том 1 а.с.64-83).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №123659486 від 12.05.2018, отримана представником позивача, свідчить, що 08.02.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Соколівської сільської ради Гончар Г.П. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39684562 від 14.02.2018 року, яким зареєстровано за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку площею 0,18 га., кадастровий номер :02:000:1883, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 (том 1 а.с.13).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статей 4, 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач звернувшись із даним позовом просила скасувати рішення Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 533 від 03.08.2017 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність загальною площею 0,1800 га, як незаконне і вважала, що ОСОБА_2 не має права на дану земельну ділянку, оскільки вона користувалася даною земельною ділянкою і як наслідок була позбавлена цього права.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 , як землекористувач не перебувала у правовідносинах із Соколівською сільською радою, оскільки персонально щодо неї рішень із земельних питань не виносилось.

Рішенням Соколівської сільської ради №22 від 24.10.1994 ОСОБА_1 було надано у користування земельну ділянку, яка не є предметом спору.

Права ОСОБА_1 як працівника освіти є похідним правом від прав Соколівської середньої школи, якій надано земельну ділянку в 1992 році.

Причому, Соколівська середня школа про порушення своїх прав не заявляє і в даній справі не має будь якого процесуального статусу.

Соколівська середня школа, як юридична особа не реалізувала прав землекористувача, що виникли на підставі рішення Соколівської сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області № 248 від 27.03.1992 року, а саме : не виготовила документацію на земельну ділянку, не зареєструвала її та не вжила заходів щодо присвоєння ділянці кадастрового номеру.

Судом першої інстанції встановлено факт внесення податкових зборів ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою.

Але, разом з тим суд першої інстанції правильно послався на те, що належними та допустимими доказами позивачкою не доведено ні розміру (площі) земельної ділянки, ні її периметрів ні географічного розташування на місцевості, оскільки межі загальної земельної ділянки, що надавалися Соколівській середній школі не були визначені, а у Відділі освіти та в архівах Соколівської сільської ради відповідної документації не збереглося.

Крім того, необхідно зазначити, що усі редакції Земельного Кодексу України обмежують право користування земельною ділянкою до визначення її меж в натурі.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначив, що відповідно до ст.ст.22, 23 ЗК України (у редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно ст.118 ч.ч.6,7 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Матеріали справи не містять даних про те, що право ОСОБА_1 , як землекористувача було порушено діями Соколівської сільської ради при надані дозволу ОСОБА_2 на розробку документації щодо земельної ділянки.

Проте, матеріали справи містять рішення Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в приватну власність, відповідний проект землеустрою, який розроблено та погоджено в установленому законом порядку, а також рішення Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки. На підставі вказаних документів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме манно проведено реєстрацію права власності.

Окрім, відсутності документального підтвердження користування земельною ділянкою, ОСОБА_1 не довела ознаків топографічного накладення відведеної відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки із тією, якою вона користувалася.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити беззадоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

06.03.2020 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський Судді О. А. Письменний О. І. Чельник