ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/164/20 Номер провадження 22-ц/814/1889/20Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Гальонкіна С.А., Прядкіної О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 червня 2020 року ухвалене під головуванням судді Оксенюка М.М. (відомості про дату складання повного тексту рішення відсутні)

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом , відповідно до якого просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову вказував, що 27 квітня 1991 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який було зареєстровано Палацом шлюбів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про що зроблено запис №614 у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу.

Вказував, що від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З січня 2019 року сімейні відносини між ними припинено, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Зазначав, що вони мають протилежні погляди на сімейне життя, а шлюб між ним та відповідачкою носить формальний характер.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 червня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено повністю.

Шлюб, який зареєстрований 27 квітня 1991 року у виконкомі Кременчуцької міської ради (Палац шлюбів), актовий запис № 614 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Непогодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що місцевий суд за основу свого рішення взяв тільки пояснення позивача, а її клопотання про відкладення розгляду справи та винесення ухвали, якою надати строк для примирення, не взяв до уваги.

Також вказувала, що вона має намір зберегти сім`ю та заперечує проти розірвання шлюбу.

Зазначала, що непорозуміння, які є між нею та позивачем, не є підставою для розірвання шлюбу та руйнування їх сімейних відносин, що тривають більше 29 років.

Вважає, що суд формально поставився до розгляду питання про розірвання шлюбу, не з`ясував фактичні взаємини між подружжям та не вжив достатніх заходів для їх примирення.

З урахуванням викладеного просила скасувати рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 відхилити. Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати та витрати на правову допомогу.

На адресу апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_2 , відповідно до якого просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 червня 2020 року без змін.

Відзив обґрунтовував тим, що він з відповідачкою разом не проживають, у кожного своє особисте життя, а шлюбні відносини між ними не підтримуються, навпаки, існують неприязні відносини.

Вказував, що вимоги апеляційної скарги про відмову у задоволенні його позовних вимог, жодним чином не мотивовані, а доводи апелянта про бажання подати клопотання до суду про надання строку для примирення сторін наявністю будь-яких перешкод для цього не обґрунтовані.

Зазначав, що відповідач не надала заяву про примирення сторін і при подачі апеляційної скарги.

Крім того, зазначав, що ОСОБА_1 жодного разу не зверталася до нього щодо примирення та збереження родини.

Щодо стягнення з нього судових витрат, вказував на те, що він є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення за № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 від 21 серпня 2019 року.

Також звертає увагу суду на те, що на даний час в провадженні Козельщинського районного суду Полтавської області перебуває декілька справ за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчатись та про розподіл майна.

Разом з тим, 27 жовтня на адресу суду від ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 адвоката Омелай Н.М. надійшло клопотання у якому прохали надати строк 1 місяць для примирення.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року клопотання про надання строку на примирення задоволено та надано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення один місяць.

08 грудня 2020 року на електронну адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2 у якій зазначав, що за строк який наданий судом, примирення між сторонами не відбулось, збереження шлюбу не можливе. Прохав судовий розгляд справи проводити без його участі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Козельщинського районного суду Полтавської області залишити без змін.

Представник апелянта, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе слухання справи за відсутності сторін по справі.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, 27 квітня 1991 року сторони уклали шлюб у виконкомі Кременчуцької міської ради (Палац шлюбів), про що зроблено відповідний актовий запис № 614.

З квітня 2019 року позивач та відповідач спільне господарство не ведуть та проживають окремо.

Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У ч. 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи тривалий строк розгляду справи, а також те що протягом наданого апеляційним судом строку для примирення сторони не дійшли згоди щодо продовження шлюбних відносин, а позивач заперечує проти їх продовження, то збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та принципу добровільності шлюбних відносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки місцевого суду та не вказують на їх помилковість.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя : Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

О.В. Прядкіна