Справа № 185/317/20
Провадження № 2-о/185/56/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просила суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У обґрунтування заяви заявниця зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_2 . Зі своїм чоловіком вона перебувала у шлюбі з 11.04.1972 року. З моменту реєстрації шлюбу та до моменту його смерті вони проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. Чоловік отримував пенсію за віком, яку вона витрачала на оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування. Зазначена допомога була для неї постійним і основним джерелом до існування. Пенсія чоловіка становила приблизно 2 500 грн., її пенсія була 1200 грн. Після смерті чоловіка 11.11.2019 року вона звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею була надана довідка № 1037 від 26.09.2019 року про проживання з годувальником на момент його смерті видана Малоорлівською сільською адміністрацією ДНР.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, надало до суду відзив на заяву в якій зазначили, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою і місцем її фактичного проживання зазначено: АДРЕСА_2 . Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , місцем його смерті є м. Єнакієве Донецької області, отже на момент смерті чоловіка заявник фактично проживала в іншому місці. Довідка про спільне проживання з годувальником на момент його смерті видана Малоорлівською сільською адміністрацією ДНР. Отже Головне управління Пенсійного фонду України не має законних підстав для переведення ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника і за таких обставин заперечує проти задоволення заяви. Крім того, ОСОБА_2 за даними ПФУ перебував на обліку в управлінні ПФУ в м. Шахтарську та Шахтарському районі. В Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області ОСОБА_2 на обліку не перебував у зв`язку з чим, інформація про розмір його пенсії відсутня.

В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги посилаючись на доводи викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Пєлєвіна С. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухав заявника, вивчивши матеріали справи та встановивши обставини справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебуванні фізичної особи на утриманні.

З 11 квітня 1972 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с. 7)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 8)

Згідно довідки виданої Малоорлівською сільською адміністрацією ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) дійсно знаходилась на утриманні чоловіка і його пенсія була основним засобом до існування. Проживали та вели спільне господарство за адресою: буд. АДРЕСА_1 (а.с. 9).

11 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею було надано довідку про проживання з годувальником на момент смерті № 1037 від 26.09.2019 року яка видана Малоорлівською сільською адміністрацією ДНР та яка є недійсною, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 10)

За інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, згідно витягу з Центральної бази даних одержувачів пенсії останнім місцем реєстрації ОСОБА_2 було управління ПФУ в м. Шахтарську та Шахтарському районі Донецької області. Остання дата нарахування пенсії - 04.08.2014 року. На обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 не перебував можливість надати довідку про розмір пенсії померлого пенсіонера - відсутня. (а.с. 19-21)

Відповідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно із ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. (ч. 1 ст. 38 Закону)

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, в тому числі документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до п. 4.7 розділу ІV Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

В якості доказу по справі, що підтверджує перебування заявника на утриманні в померлого чоловіка на момент його смерті надано довідку № 1153 від 09 грудня 2019 року Малоорлівської сільської адміністрації Донецької області ДНР.

На підставі ч. 3 ст. 2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" № 2268-VІІІ від 18 січня 2018 року діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Тому, вказану довідку суд не може визнати належним і допустимим доказом по справі.

Крім вищевказаної довідки, інших належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 на момент його смерті, заявником не надано.

Також, з наданих доказів, судом встановлено, що заявник згідно довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщена особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Чоловік заявника ОСОБА_2 згідно свідоцтва про смерть помер в м. Єнакієве Донецької області.

Крім того, ОСОБА_2 не перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим відомості про розмір його пенсії відсутні. З даних зазначених заявником у заяві вбачається, що розмір її пенсії на момент смерті чоловіка становив 1200 грн., а розмір пенсії чоловіка 2500 грн., що не може свідчити про те, що його дохід значно перевищував дохід заявника та його пенсія була для неї єдиним джерелом для існування.

За таких обставин суд вважає не доведеним факт знаходження заявника на утриманні померлого чоловіка.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя С. Г. Юдіна