Провадження № 2-о/643/633/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Крівцова Д.А.,

присяжних - Тулупової Л.В., Міроненко Н.Г.,

за участю секретаря Коцюбинської М.С.,

представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» лікаря-психіатра Назарчук Л.П.,

прокурора Сука І.В.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Головіної О.С.,

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції з Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2020 року заступник генерального директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі - Лікарня) Шикова В.В. звернулась до суду з заявою, в якій просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар ОСОБА_1 на підставі положень Закону України «Про психіатричну допомогу».

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 госпіталізована до Лікарні 01.10.2020 року о 04-30 год. Направлення на госпіталізацію було видане БШМД-504, лікарем-психіатром Ольховським, який після особистого огляду ОСОБА_1 зробив висновок про необхідність застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_1 , які надійшли від сина ОСОБА_2 . На підставі цих відомостей ОСОБА_1 01.10.2020 року оглянута комісією лікарів-психіатрів, які підтвердили висновок про необхідність госпіталізації. Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у формі хронічний маячний розлад, в результаті чого становить небезпеку для себе та оточуючих, потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 01.10.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 02.10.2020 року на 13 годин 00 хвилин, вирішено питання про призначення ОСОБА_1 представника (адвоката).

У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр Назарчук Л.П. підтримав заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Зазначив, що станом на час розгляду справи ОСОБА_1 продовжує представляти небезпеку для оточуючих та її лікування можливе виключно в умовах стаціонару. Заперечував можливість амбулаторного лікування ОСОБА_1 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про госпіталізацію ОСОБА_1 до Лікарні в примусовому порядку.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Головіна О.С. в судовому засіданні зазначила, що з урахуванням позиції ОСОБА_1 заперечує проти задоволення заяви.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти її госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Суд, заслухавши учасників судового розгляд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 18/4272 від 01.10.2020 року, складеного комісією лікарів Лікарні, ОСОБА_1 страждає тяжким психічним розладом у формі хронічного маячного розладу, в результаті чого представляє безпосередню небезпеку для оточуючих (агресивна до сусіда, переслідує його, залишає собаку без нагляду, не спить, бігає по поверхах, порушує спокій мешканців будинку, агресивна до сина). Потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

З вказаного акту також вбачається, що ОСОБА_1 активно виказує маячні ідеї до сусіда, стверджує, що він підібрав ключі від її квартири, заходить в неї, краде речі, цінності, отруює їжу наркотиками, встановив в квартирі камери спостереження і викладає відео в інтернет.

Як вбачається з заяви ОСОБА_2 , він просить госпіталізувати його матір в психіатричну лікарню, оскільки вона переслідує сусіда, бігає по поверхах тощо.

До матеріалів справи також долучені рукописні заяви, в яких міститься прохання викликати СБУ (Київ) у зв`язку із маніяками, погрозами розправи та опроміненням, примушуванням зніматись в порнофільмах під загрозою страждань і тортур.

Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих.

Відповідно до ч. 3ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у ОСОБА_1 психічного захворювання, яке обумовлює її безпосередню небезпеку для оточуючих.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів висновки лікарів-психіатрів щодо наявності у ОСОБА_1 тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого вона представляє безпосередню небезпеку для оточуючих.

Заперечення ОСОБА_1 та її представника проти примусової госпіталізації суд відхиляє, оскільки вказаними особами не спростовані досліджені судом докази щодо наявності у ОСОБА_1 психічного захворювання, яке обумовлює її небезпеку для оточуючих, та не висловлено аргументів, які б свідчили про відсутність необхідності в госпіталізації.

Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації ОСОБА_1 до Лікарні у примусовому порядку.

Керуючись ст. 2, 76-80, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 341-342, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку- задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , госпіталізацію до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46, ) у примусовому порядку на строк протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію, але не більше ніж на 6 місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов

Присяжні: Л.В. Тулупова

Н.Г. Міроненко