Справа № 139/16/20
Провадження № 2/139/3/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 2018 року і мають спільну малолітню доньку. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 13 січня 2020 року звернулася до суду.

Ухвалою від 22 січня 2020 року (а.с. 21) відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, але 24 лютого 2020 року подала заяву про його проведення без її участі та про підтримання позову (а.с. 31).

Враховуючи положення ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 198 ЦПК України, суд ухвалив за можливе підготовче засідання провести за відсутності позивача.

Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав і просив про ухвалення рішення по суті.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалив за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Відповідач суду пояснив, що проживав з позивачем тривалий час без реєстрації шлюбу, зокрема, вони жили і працювали у м. Вінниці. Після народження спільної доньки вони зареєстрували свій шлюб. Однак, скоро по тому позивач поїхала жити до своїх батьків у с. Житники, вони стали віддалятися один від одного, дружина забороняла йому приїжджати до неї додому і т.п. Уже рік і місяць, як вони припинили подружні стосунки, а тому нема сенсу зберігати цей шлюб.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Із свідоцтва про шлюб (а.с. 9) слідує, що сторони з 08 квітня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Свідоцтвом про народження (а.с. 11) стверджується обставина, що сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною третьою ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України.

Позивач у позовній заяві, а відповідач у судовому засіданні стверджують, що шлюб існує лише формально, фактичні подружні стосунки припинені понад рік тому. Враховуючи підставу для припинення шлюбу, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Також підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь судових витрат. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 840 гривень 80 копійок судового збору (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,197-198, 200, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 08 квітня 2018 року у виконкомі Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за актовим записом № 1 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: _________