Справа № 266/6352/19
Провадження № 2/266/246/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Д`яченко Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Петрухіной Т.Л.,

розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що з 2009 року по 07 травня 2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 . Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2013 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати із відповідачкою, час від часу також мешкав і з позивачем. Починаючи з січня 2019 року син став проживати із позивачем постійно за адресою: АДРЕСА_1 , батько виховує дитину самостійно, мати не приймає участі у вихованні. Також зазначив, що дитина забезпечена кімнатою в будинку, спальним ліжком, шафою для одягу, одягом, продуктами харчування, іншими речами. Також зазначив, що дитина повністю перебуває на його утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при тому, що має постійний дохід, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду. Просив стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини зі всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 08.11.2019 року позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 28.11.2019 року цивільну справу призначено до розгляду по суті.

Позивачу вручена копія ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 скористалася своїм правом на подачу відзиву. Так підтвердила, що дійсно від шлюб із позивачем вони мають спільну дитину ОСОБА_4 , який до січня 2019 року постійно проживав із нею та знаходився на її утриманні. В січні 2019 року за місцем проживання відповідача поламався опалювальний котел, саме тому вона попросила позивача взяти до себе дитину на певний час. В квітні 2019 року за місцем проживання відповідача також трапився прорив труби, що завадило їй забрати дитину до себе. Також зазначила, що в неї на утриманні перебуває також дитина від першого шлюбу, аліменти на утримання якої вона не отримує. Крім того зазначила, що однаково любить своїх дітей, при цьому може сплачувати аліменти лише у розмірі 1/6 частини зі всіх видів доходу, а тому просила задовольнити позов частково.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України 50 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Таким чином для правильного вирішення справи суду слід визначити, чи до належного відповідача заявлено позов (чи є відповідач батьком дитини) та враховуючи надані сторонами докази та пояснення щодо вказаних вище обставин стосовно стану здоров`я, матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 18.07.2019 року, виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.9)

Як встановлено судом ОСОБА_5 , 2009 року народження мешкає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом від 09.10.2019 року. (а.с.13)

Так судом встановлено, що на утриманні відповідача ОСОБА_2 перебуває також неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання якої відповідач не отримує. (а.с.41,49)

Враховуючи наведені обставини, вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню у вигляді стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.10.2019 року та до повноліття дитини.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовних вимог щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 13,76,77,78,79,81,82,83,84,95,141,258,259,430 ЦПК України, ст.ст. 181,182,184,191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, яка народилася в м. Маріуполі Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в м. Маріуполі Донецької області, РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.10.2019 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, яка народилася в м. Маріуполі Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 768 гривень 40 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 10.03.2020 року.

Суддя Д`яченко Д. О.