РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинській області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря Корніюк Т.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 17 лютого 2020 року звернулась до суду із позовом до своїх дочок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , який за життя був власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який увійшов до складу його спадщини, яку фактично прийняли позивач та їх син ОСОБА_5 , однак не оформили у належному порядку. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як батько ОСОБА_4 , так і син ОСОБА_5 заповітів не залишили, а тому спадкування після їх смерті здійснюється за законом. Позивач і після смерті прийняла спадщину сина, оскільки проживала разом із ним. Крім неї спадкоємцями майна могли бути дві її дочки, що залучені до справи відповідачами, однак вони на спадщину не претендують.

В даний час виникла необхідність оформити право власності на будинок, що увійшов до складу спадкового майна, який залишився після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. За результатом її звернення до нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємицею за законом, право власності на будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, також подали до суду заяви (відзиви), згідно якої позов визнали повністю, просили прийняти визнання позову та розгляд справи проводити у їх відсутності.

Частиною 3 ст. 200 та ч.4 статті 206 ЦПК України передбачено можливість ухвалення позову, в тому числі у підготовчому засіданні, в разі визнання відповідачем позову та за наявності для того законних підстав.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За поданими позивачем документами судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

У відповідності до довідки Зимнівської сільської ради № 50 від 23 січня 2020 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті за ним залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок і господарські споруди за вищевказаною адресою. На день смерті ОСОБА_4 разом із ним проживали і були зареєстровані дружина - ОСОБА_1 та син ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не посвідчувався.

Факт належності будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 також підтверджений у справі витягом із по господарської книги № 11 за 2015 рік.

Факт смерті ОСОБА_4 24 квітня 2005 року підтверджено копією відповідного свідоцтва серії НОМЕР_1 . А копією про смерть серії НОМЕР_2 стверджується про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його син ОСОБА_5 .

Копією сторінок паспорта позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 стверджується, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , із ІНФОРМАЦІЯ_3 1998 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже проживала із померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на день їх смерті, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину.

За матеріалами спадкових справи № 3/2020 та 4/2020 року до майна померлих ІНФОРМАЦІЯ_1 2005 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та 29 серпня 2013 року ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Іларіонової Н.Р. заяви про видачу свідоцтва на спадщину.

У відповідності до постанови вказаного нотаріуса від 23 січня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за законом після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавців не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1216-1218, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ), право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий (підпис)

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р.Вітер