УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної казначейської служби України у Житомирському районі Житомирської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що 22.01.2015 року Житомирським районним судом Житомирської області під головуванням судді Баренко С.Г. ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь КП «Озерне» заборгованості за комунальні послуги в загальній сумі 1676 грн.

При винесенні рішення суддею не було взято до уваги норми матеріального та процесуального права, які підлягали до застосування, а також порушено присягу судді, що призвело до винесення незаконного рішення.

18.05.2010 року за фактом отримання неправомірної вигоди порушено кримінальну справу за ч.2 ст. 368 КК України. 15.04.2016 року Погребищенським районним судом Вінницької області ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі.

Позивач вказує на матеріальні збитки, яку він зазнав внаслідок ухвалення незаконного рішення, що пов`язуються із безпідставним стягненням коштів в рахунок погашення заборгованості, необхідністю придбання ліків, потреба у яких виникла при емоційному навантаженні, та, з урахуванням поданих уточнень, просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди в розмірі 23 780 грн., а також моральну шкоду в сумі 500 000,00 грн.

Ухвалою суду від 26.12.2019 року по справі відкрите спрощене позовне провадження.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Право та порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями суду, визначається Конституцією України, нормами ЦК України, положеннями Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Статтею 2 даного Закону визначено перелік випадків, за яких виникає право на відшкодування шкоди. Такими є: встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно встановлених в судовому засіданні обставин умовидля застосування норм Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не встановлено, зауваження позивача про необхідність врахування положень даного нормативного акту не кореспондується із фактичними правовідносинами.

У відповідності до ч.5 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Особливістю розгляду по суті справи з вимогами про відшкодування шкоди, завданої постановленням судом незаконного рішення в цивільній справі, є підтверджена (встановлена судовим рішенням) невідповідність такого рішення вимогам матеріального і процесуального права.

В такому випадку позивачем як особою, якій завдано шкоду внаслідок прийняття судового рішення, надаються докази як на підтвердження вищевикладених обставин, так і доведення розміру заподіяної шкоди, яка підлягає відшкодуванню державою.

На відміну від вищевикладеного, одночасне вирішення питання про законність судового рішення з подальшим відшкодуванням шкоди не може бути предметом розгляду судом.

З отриманих в судовому засіданні додаткових пояснень позивача, досліджених письмових доказів слідує, що позивач фактично не погоджується з прийнятим судом процесуальним рішенням та наводить докази в підтвердження його незаконності.

Відомості про наявність обвинувального вироку відносно дій судді, які вплинули на ухвалення незаконного рішення саме по справі за позовом КП «Озерне» про стягнення заборгованості за комунальні послуги, судом не отримано.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У відповідності до частини статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» судам роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

За виниклим спором позивач просить надати оцінку рішенню суду, а також іншим діям судді, які пов`язуються із здійсненням судочинства, а тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Фактичне пред`явлення вимог лише про відшкодування шкоди не змінює суті виниклих правовідносин. Спір між учасниками також не випливає з дій суду, судді, що не пов`язуються із здійсненнями правосуддя.

За положеннями п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної казначейської служби України у Житомирському районі Житомирської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде виготовлено 05.03.2020 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов