Справа № 456/4402/19
Провадження № 2/456/423/2020
РІШЕННЯ

іменем України

02 березня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Стрілківської сільської ради, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Стрийська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі просять визнати за ними право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1/3 частині за кожною.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, до якої ввійшов житловий будинок А-1 у складі: цокольного поверху а(ц/п), веранди а1, сходів а2, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 88,3 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, убиральня В, сарай Г, хвіртка № 1, огорожа № 2, огорожа № 3, хвіртка № 4, колодязь К, розташовані по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 заповіту не склав, а тому спадкування відбувалося за законом. Спадкоємцями першої черги, окрім позивачів, є їх рідний брат відповідач по справі, інші спадкоємці відсутні, а тому кожному з них належить по 1/3 частині спадкового майна. Відтак позивачі як спадкоємці першої черги звернулись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належні їм частки спадкового майна, проте отримали відмову у видачі такого, зокрема, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що позбавляє їх можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому вони змушені звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спірне будинковолодіння по 1/3 частині за кожною.

Представник позивачів адвокат Андрейків Ю.Я. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Стрілківської сільської ради Столярський М.П. в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_3 повторно в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності, оскільки неявка останнього не перешкоджає розгляду справи .

Представник третьої особи Стрийської державної нотаріальної контори подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши думку представників сторін, розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивачів у межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученими до матеріалів справи копіями рішень загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім. ХХІІ з`їзду КПРС Стрийського району № 4 від 22.12.1981 «Про надання земельної ділянки гр. ОСОБА_4 для будівництва індивідуального житлового будинку в с. Бережниця» та виконавчого комітету Стрілківської сільської ради народних депутатів Стрийського району від 25.03.1982 № 21; випискою з рішення виконавчого комітету Стрийської районної Ради народних депутатів від 19.05.1983 № 140; планом земельної ділянки № 93/83, погодженого 13.10.1983; свідоцтвом на забудову в сільських населених пунктах, що ОСОБА_4 здійснювалось будівництво житлового будинку в с. Бережниця, Стрийського району Львівської області на виділеній під забудову земельній ділянці площею 0,08 га (800 кв.м) /а.с. 23-27/.

З витягу, виданого виконавчим комітетом Стрілківської сільської ради від 03.10.2019 №914, судом встановлено, що згідно із записом у погосподарській книзі с. Бережниця Стрілківської сільської ради Стрийського району, що зберігається в сільській раді, житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с. 7/.

Згідно з технічним паспортом від 16.10.2019 житловий будинок АДРЕСА_1 має наступні характеристики: житловий будинок А-1 у складі: цокольного поверху а(ц/п), веранди а1, сходів а2, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 88,3 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, убиральня В, сарай Г, хвіртка № 1, огорожа № 2, огорожа № 3, хвіртка № 4, колодязь К, розташовані по АДРЕСА_1 . Рік забудови 1987 /а.с. 17-22/.

Відповідно до висновку про вартість майна від 25.10.2019 вартість житлового будинку загальною площею 88,3 кв.м становить 103897 грн. /а.с. 29-48/

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеногоЗакону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися, в тому числі, й на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок А-1 у складі цокольного поверху а(ц/п), веранди а1, сходів а2, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 88,3 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, убиральня В, сарай Г, хвіртка № 1, огорожа № 2, огорожа № 3, хвіртка № 4, колодязь К, розташовані по АДРЕСА_1 , на праві власності належав спадкодавцю ОСОБА_4 .

В судовому засіданні встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що 13 червня 2017 року зроблено відповідний актовий запис № 7 та виконавчим комітетом Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 /а.с. 9/.

Спадщина відкрилася в цей же день відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що спадщина померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , серед іншого, складається із житлового будинку А-1 у складі цокольного поверху а(ц/п), веранди а1, сходів а2, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 88,3 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, убиральня В, сарай Г, хвіртка № 1, огорожа № 2, огорожа № 3, хвіртка № 4, колодязь К, розташовані по АДРЕСА_1

Заповіту спадкодавець ОСОБА_4 на випадок смерті не складав.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено та підтверджується долученим до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.05.1982, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29.07.1981, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 24.03.2006, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дочками спадкодавця ОСОБА_4 та відносяться до спадкоємців першої черги спадкування за законом. Іншим спадкоємцем вказаної черги є син спадкодавця відповідач по справі ОСОБА_3 /а.с. 14-16/.

Дружина спадкодавця ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 30.08.2016 /а.с. 8/.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів витребуваної на запит суду, належним чином сформованої та завіреної копії спадкової справи № 965/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 судом встановлено, що спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , діти спадкодавця, звернулися до нотаріуса з відповідними заявами про прийняття спадщини.

Разом з тим, з відповіді завідувача Стрийською державною нотаріальною конторою № 3226/02-14 від 03.12.2019 судом встановлено, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на спірний житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Досліджені судом обставини справи в обсязі заявлених вимог дають суду підстави вважати, що право відповідача на частку в спадковому майні позивачами не порушено та на таке останні не претендують, оскільки просять визнати за ними право власності виключно по 1/3 частині спірного будинковолодіння.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачі оформити право власності на спірний житловий будинок у нотаріальному порядку не мають можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нього; Стрілківська сільська рада проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, а права, свободи чи інтереси відповідача ОСОБА_3 не порушуються; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати слід залишити за позивачами за клопотанням їх представника.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_2 ; паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Стрийським РВ ГУМВС України у Львівській області 29.05.2007, РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на 1/3 житлового будинку А-1, цокольного поверху а(ц/п), веранди а1, сходів а2, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 88,3 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, убиральня В, сарай Г, хвіртка № 1, огорожа № 2, огорожа № 3, хвіртка № 4, колодязь К, розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( АДРЕСА_3 ; паспорт серія НОМЕР_8 , виданий Кам`янка-Бузьким РС ГУДМС України у Львівській області 19.02.2015, РНОКПП НОМЕР_9 ) право власності на 1/3 житлового будинку А-1, цокольного поверху а(ц/п), веранди а1, сходів а2, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 88,3 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, убиральня В, сарай Г, хвіртка № 1, огорожа № 2, огорожа № 3, хвіртка № 4, колодязь К, розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.03.2020.

Суддя Л.В.Гула