Справа № 454/2980/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в підготовчому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу за договором позики-,,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення боргу, свої вимоги мотивує тим, що 14.05.2018р. відповідач взяла у нього в борг 942120грн. і зобов`язувалася їх повернути до 14.06.2018р.. З приводу даного зобов`язання між сторонами 14.05.2018р. укладено відповідний договір та позичальником надано розписку про отримання коштів. Позивач вказує, що відповідачка свого зобов`язання за договором не виконала, кошти до даного часу нею не повернуто. Просить стягнути із відповідачки в його користь 942120грн. боргу за договором позики, 2355,30грн. 3% річних від суми боргу, 8810грн. сплаченого судового збору, а також 4500грн. витрат на правову допомогу.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мартинюк О.І. в судове засідання прибула, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про час розгляду справи, в судове засідання прибула, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо ухвалення рішення.

Представник позивача у поданій заяві не заперечила проти такого порядку вирішення справи.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до копії договору позики від 14.05.2018р., встановлено, що такий укладено між ОСОБА_1 - позикодавець та ОСОБА_2 - позичальником, із згоди ОСОБА_3 ..

Згідно п.1 договору, позикодавець передає у власність позичальникові гроші в сумі 941120грн., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей до 14.06.2018р..

Пунктом 6 договору передбачено, що за прострочення повернення позики позичальник на вимогу позикодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми в порядку ст. 625 ЦК України.

Згідно розписки про отримання коштів від 14.05.2018р., встановлено, що така надана ОСОБА_2 про те, що вона отримала 942120грн. від ОСОБА_1 на виконання договору позики, укладеного між ними 14.05.2018р..

Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач свого зобов`язання не виконала, не повернула позивачу суму боргу в розмірі 942120грн., а крім цього, в зв`язку з невиконанням зобов`язання має перед позивачкою заборгованість із 3% річних, які згідно наданого позивачем розрахунку становлять 2355,30грн.

Крім цього, із дослідженої квитанцій до прибуткового касового ордера від 24.09.2018р. і 05.08.2019 р. та актів про надання послуги адвокатом, встановлено, що позивачем затрачено кошти в сумі 4500грн. на правову допомогу, а також при зверненні в суд із даним позовом, позивачем згідно квитанції 28.09.2018р. сплачено 8810грн. судового збору, які згідно приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 942 120 гривень.

Стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_1 3% річних від суми боргу, що становить 2355 гривень 30 коп. ((942 120 грн.: 100 %) х 3 % річних : 12 місяців).

Стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати згідно квитанцій: судовий збір в розмірі 8810 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук