Єдиний унікальний номер 448/1030/17
Провадження № 6/448/5/20
І м е н е м У к р а ї н и
25.02.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Мриц Н.І.,
представників стягувача Гринишина П.П., Кміть М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська заяву ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 27.12.2018р. у справі Єдиний унікальний номер 448/1030/17, провадження №2/448/269/18 за позовом Міського комунального підприємства «Житловик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
Заявник ОСОБА_1 звернулася до Мостиського районного суду Львівської області з клопотанням про звільнення її від сплати судового збору у сумі 1324,54грн. у відповідності до вимог ст.8 Закону України «Про судовий збір» - сума судового збору не повинна перевищувати 5% від річного доходу. В обґрунтування своєї заяви вказує, що при розгляді її апеляційної скарги апеляційний суд 21.10.2019р. звільнив її від сплати судового збору із тієї ж причини.
З огляду на наведене, просить суд звільнити її від сплати судового збору на користь позивача МКП «Житловик».
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені нею вимоги із підстав наведених у заяві та просила такі задовольнити.
Представники стягувача Міського комунального підприємства «Житловик» Гринишина П.П. та Кміть М.В. у судовому засіданні заперечили проти задоволення даної заяви, покликаючись на те, що рішення Мостиського районного суду Львівської області від 27.12.2018р. у справі Єдиний унікальний номер 448/1030/17 залишено без змін судом апеляційної інстанції та набрало законної сили. Зазначили, що чинним законодавством не передбачено можливості вирішення на даному етапі питання про звільнення від сплати судового збору, так як таке вирішується при прийнятті судового рішення.
Заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 27.12.2018 року за результатами розгляду справи Єдиний унікальний номер 448/1030/17, провадження №2/448/269/18 за позовом Міського комунального підприємства «Житловик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, Мостиським районним судом Львівської області ухвалено рішення про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міського комунального підприємства «Житловик» заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 4784,17 грн. (чотири тисячі сімсот вісімдесят чотири гривні 17 копійок), а також судовий збір в сумі 1324,54 грн. (тисяча триста двадцять чотири гривень 54 копійки).
Постановою Львівського апеляційного суду від 21.10.2019р. дане рішення суду від 27.12.2018р. залишено без змін та таке набрало законної сили 21.10.2019р.
Як вбачається із оглянутих судом матеріалів цивільної справи, судом на даний час не видавався виконавчий лист про стягнення з відповідача ОСОБА_1 (заявника) на користь позивача МКП «Житловик» судового збору в сумі 1324,54 грн. (тисяча триста двадцять чотири гривень 54 копійки).
Так, ч.1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями станом на 01.01.2017 рік ) - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами та доповненнями станом на 01.01.2017 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотки від ціни позову, але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1600 гривні.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме рішення Мостиського районного суду Львівської області від 27.12.2018 року по вищевказаній справі, судом здійснено розподіл судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.1-3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати
Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
А частиною 2 вказаної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З урахуванням вимог статті 13 ЦПК України суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.
Згідно зі статтею 12 ЦПК, заявник повинний навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Однак, ОСОБА_1 під час розгляду даної справи по суті не подавала жодних клопотань суду про звільнення її від сплати судового збору.
Заяву про звільнення її ( ОСОБА_1 ) від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» із доданими до неї документами (довідкою про доходи за 2018-2019р.р.) остання надала суду лише після набрання рішенням законної сили. Отже, на час ухвалення рішення, суду не було відомо про матеріальне становище відповідача (заявника ОСОБА_1 ).
Таким чином, питання про розподіл судових витрат між сторонами був вирішений при винесенні рішення.
Отже, враховуючи, що судом при ухваленні рішення суду від 27.12.2018 року було вирішено питання про судові витрати розподіл судового збору, відповідачка ОСОБА_1 не оскаржувала рішення суду в частині незгоди з розміром стягнутого із неї на користь відповідача судового збору, рішення суду набрало законної сили, клопотань про звільнення її від сплати судового збору під час розгляду справи судом першої інстанції нею не подавалось, а тому суд вважає, що заява ОСОБА_1 є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, оскільки зводиться до незгоди відповідача з порядком розподілу судом судових витрат.
Керуючись ст.ст.141, 259-261 ЦПК України, суд,-
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 27.12.2018р. у справі Єдиний унікальний номер 448/1030/17, провадження №2/448/269/18 за позовом Міського комунального підприємства «Житловик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В.Кічак

Ухвала суду набрала законної сили „__ ___________ 20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак