Житомирський апеляційний суд
Справа №280/1645/15-ц Головуючий у 1-й інст. Василенко Р.О.
Категорія 27 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Миніч Т.І.,

суддів Трояновської Г.С.

Павицької Т.М.,

секретаря судового засідання Кучерявого О.В., з участю представника Банку

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2018 року, постановлену під головуванням судді Василенко Р.О. у м.Коростишеві

у цивільній справі №280/1645/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаною позовною заявою. З урахуванням уточнень від 07.09.2017 року (а.с.131-132), посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору №ZHM0AK01790002 від 26 вересня 2006 року, Банк просив стягнути з останнього заборгованість за даним кредитним договором станом на 26.08.2015 року у сумі 10360,58 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 2641,80 доларів США, заборгованості по відсотках - 4711,06 доларів США, заборгованості по комісії - 271,44 доларів США, пені - 2736,28 доларів США.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2018 року провадження у даній справі закрито у зв`язку з набранням законної сили рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2016 року.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. На його думку, суд дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 09 грудня 2016 року у справі №202/21023/13-ц розглянуто спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки сторонами у даній справі (№280/1645/15-ц) є інші особи, інша сума боргу, а отже вважає, що Банк звернувся до суду з інших підстав. Крім того, зазначив, що Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська відмовлено у задоволенні позову з підстав ненадання позивачем оригіналу кредитної справи, проте спір розглядався без участі представника Банку, що позбавило можливості останнього надати такі матеріали.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 04.04.2018 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково. Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2018 року в частині закриття провадження у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 26 вересня 2006 року за період з 27 вересня 2006 року по 04 лютого 2013 року в сумі 7 172,03 дол. США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 2 641,80 дол. США, заборгованості по відсоткам 4 258,79 дол. США, заборгованості по комісії 271,44 дол. США залишено без змін. В іншій частині ухвалу скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Постановою Верховного Суду від 05.02.2020 року постанову апеляційного суду Житомирської області від 04 квітня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, передбачених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що у жовтні 2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до Коростишівського районного суду Житомирської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ZHM0AK01790002 від 26 вересня 2006 року за період із 27.09.2006 року по 26.08.2015 року у сумі 10360,58 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 2641,80 доларів США, заборгованості по відсотках - 4711,06 доларів США, заборгованості по комісії - 271,44 доларів США, пені - 2736,28 доларів США.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2016 року у справі №202/21023/13-ц було відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» до ПАТ Акцент-Банк, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ZHM0AK01790002 від 26 вересня 2006 року за період з 27.09.2006 по 04.02.2013 року в сумі 7172,03 долари США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 2641,80 доларів США, заборгованості по відсотках - 4258,79 доларів США, заборгованості по комісії - 271,44 доларів США. Вказане судове рішення набрало законної сили (а.с. 171 том 1).

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2016 року вже вирішено аналогічний спір з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Пунктом третім частини першої статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Звертаючись з даним позовом до суду, ПАТ КБ «Приват Банк» відповідачем зазначив лише ОСОБА_1 , в той час як у справі №202/21023/13 позовні вимоги банком пред`являлися крім ОСОБА_1 ще і до ПАТ «Акцент-Банк».

Отже склад учасників у справі, що переглядається, та у цивільній справі №202/21023/13 не є тотожними.

Крім того, аналізуючи позовні вимоги, заявлені Банком у вказаних справах вбачається, що і вимоги про заборгованість заявлені у різних розмірах та за різні періоди, що також підтверджує нетотожність предмету позову.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі. Проте, суд першої інстанції цих обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі.

За таких обставин оскаржувану ухвалу суду не можна визнати законною, унаслідок чого вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду згідно положень ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Судді