Постанова

Іменем України

03 березня 2020 року

м. Київ

справа № 373/1038/17

провадження № 61-6170св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «ТК-Фурнітура»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТК-Фурнітура» на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у складі судді Іванченка М. М.,

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТК-Фурнітура» (далі - ТОВ «ТК-Фурнітура»; товариство), в якому просила:

- визнати незаконним і скасувати наказ директора товариства від 21 квітня 2017 року № 09-К про звільнення її з посади завідуючої магазином на підставі пункту 2 статті 41 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у зв`язку з втратою до неї довір`я,

- поновити її на посаді завідуючої магазином із 22 квітня 2017 року,

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 22 квітня 2017 року до дня ухвалення судового рішення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним і скасовано наказ директора ТОВ «ТК Фурнітура» від 21 квітня 2017 року № 09-К про звільнення ОСОБА_1 з посади завідуючої магазином на підставі пункту 2 статті 41 КЗпП України у зв`язку із втратою до неї довір`я.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідуючої магазином ТОВ «ТК-Фурнітура» з 22 квітня 2017 року.

Стягнуто із ТОВ «ТК-Фурнітура» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 134 830 грн 41 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

ТОВ «ТК-Фурнітура» оскаржило рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «ТК-Фурнітура» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2019 року повернуто.

Ухвала мотивована тим, що апеляційна скарга подана безпосередньо до апеляційного суду, а не через суд першої інстанції, тобто з порушенням порядку її подання.

Короткий зміст касаційної скарги

У березні 2019 року до суду касаційної інстанції від ТОВ «ТК-Фурнітура» надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи касаційної скарги

Представник ТОВ «ТК-Фурнітура» вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги у зв`язку з її поданням безпосередньо до апеляційного суду.

Зазначає, що оскарженою ухвалою порушено гарантоване конституційне право на апеляційний перегляд судового рішення.

Позиція Верховного Суду

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскарженого судового рішення.

11 січня 2019 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «ТК-Фурнітура» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

19 лютого 2019 року ТОВ «ТК-Фурнітура» подало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2019 року.

Оскарженою ухвалою від 21 лютого 2019 року апеляційний суд повернув апеляційну скаргу ТОВ «ТК-Фурнітура» у зв`язку з тим, що скарга подана з порушенням порядку - безпосередньо до апеляційного суду, а не до суду першої інстанції, як це передбачено статтею 355 ЦПК України.

Колегія не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції з таких підстав.

Згідно зі статтею 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Європейський суд з прав людини вказує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 514/134/17 (провадження № 61-12112сво18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 145/1330/17 (провадження № 14-549цс19) зроблено висновок про те, що особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, що б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду, яке визначене статтею 355 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети для захисту якогось суспільного інтересу.

Висновок апеляційного суду ґрунтується на помилковому тлумаченні підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Таким чином, при поверненні апеляційної скарги без розгляду суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Висновки за наслідками розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню.

Ураховуючи те, що постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2019 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ТОВ «ТК-Фурнітура» рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2019 року залишене без змін, необхідності у переданні справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження немає.

Керуючись статтями 400, 411 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТК-Фурнітура» задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року скасувати.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук