Справа № 369/7814/20
Провадження №4-с/369/91/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Мазурик Д.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження державний виконавець Києво-Святошинського районного відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Пацуріна Оксана Василівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріної Оксани Василівни щодо неналежного виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.2019 у справі № 2-567/11, провадження № 4-с/369/79/19;

-зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріну Оксану Василівну виконати вимоги ухвали Києво-Свяятошинського районного суду Київської області від 22.08.2019 у справі № 2-567/11, провадження № 4-с/369/79/19, шляхом виготовлення технічного паспорту на будинок (предмет іпотеки) у виконавчому провадженні № 56430896, згідно з вимогами ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», передати будинок стягувачам у виконавчому провадженні № 56430896, згідно з вимогами ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. ст. 47, 49 Закону України «Про іпотеку»;

-зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріну Оксану Василівну відзвітувати суду та стягувачу про виконання ухвали суду в строк не пізніше 10 днів.

Скаржник в своїй скарзі зазначив те, що 22.08.2019 суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Медведським М.В. в межах цивільної справи № 2-567/11 було постановлено ухвалу, якою було:

-частково задоволено скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Києво-Святошинський РВДВС ГТУЮ у Київській області, ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною;

-визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні № 56430896;

-зобов`язано компетентного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні № 56430896 виконати вимоги ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в частині виготовлення технічної документації на садовий будинок у садівницькому товаристві «Авангард», АДРЕСА_1 ;

-зобов`язано компетентного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні № 56430896 виконати вимоги ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом здійснення всіх необхідних дій для передачі нереалізованого майна, а саме: садового будинку у садівницькому товаристві «Авангард», АДРЕСА_1 , стягувачу ОСОБА_1 та іншим стягувачам, в порядку черговості, передбаченої ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

Однак скаржник зазначає, що державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріною Оксаною Василівною дана ухвала суду досі не виконана.

Ухвалою суду від 06.07.2020 було відкрито провадження у справі.

Скаржником через систему «Електронний суд» було надано суду заяву. У якій останній просив здійснювати розгляду скарги без його участі та задовольнити скаргу у повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена, причини своєї неявки та позицію щодо скарги суду не повідомила.

З огляду на ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та наданого суду зведеного виконавчого провадження № 56430896, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.08.2019 суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Медведським М.В. в межах цивільної справи № 2-567/11, провадження № 4-с/369/79/19, було постановлено ухвалу, якою було:

-частково задоволено скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Києво-Святошинський РВДВС ГТУЮ у Київській області, ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною;

-визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні № 56430896;

-зобов`язано компетентного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні № 56430896 виконати вимоги ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в частині виготовлення технічної документації на садовий будинок у АДРЕСА_1 ;

-зобов`язано компетентного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні № 56430896 виконати вимоги ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом здійснення всіх необхідних дій для передачі нереалізованого майна, а саме: садового будинку у садівницькому товаристві «Авангард», АДРЕСА_1 , стягувачу ОСОБА_1 та іншим стягувачам, в порядку черговості, передбаченої ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

В решті вимог скарги відмовлено.

За ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Приписами ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частинами 1, 3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо витрати на залучення до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання на платній основі, виготовлення технічної документації на майно, здійснення витрат на валютообмінні фінансові операції та інших витрат, пов`язаних із перерахуванням коштів, перевищують суму сплаченого авансового внеску, стягувач зобов`язаний додатково здійснити авансування таких витрат.

Частиною 5 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі відсутності технічної документації на майно, у зв`язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов`язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови, що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

З огляду на вищевикладене вбачається, що державний виконавець може вчиняти дії, спрямовані на виготовлення технічної документації виключно після сплати стягувачем авансового внеску на відповідний рахунок відділу державної виконавчої служби (для сплати авансових внесків).

У той же час, матеріали зведеного виконавчого провадження № 56430896 та даної матеріали цивільної справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що стягувачем був сплачений такий авансовий внесок.

При цьому, у матеріалах зведеного виконавчого провадження наявна спільна заява скаржника разом з іншими стягувачами від 09.07.2020, в якій вони просили надати реквізити для оплати за виготовлення БТІ технічного паспорту на будинок АДРЕСА_2 , проте реквізити рахунків відділів державної виконавчої служби Київській області (для сплати авансових внесків)розміщені у вільному доступі в мережі інтернет, зокрема на офіційному веб-порталі інформаційного ресурсу «Виконавче провадження» за посиланням [ ІНФОРМАЦІЯ_1 а також на інформаційних дошках органів виконавчої служби.

З огляду на викладене вбачається, що виконавець не міг виготовляти технічну документацію на будинок без попередньої сплати стягувачем авансового внеску на рахунок ВДВС, інформація про який є у вільному доступі, а тому вимоги скаржника про зобов`язання державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріної Оксани Василівни виконати вимоги ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.2019 у справі № 2-567/11, провадження № 4-с/369/79/19, шляхом виготовлення технічного паспорту на будинок (предмет іпотеки) у виконавчому провадженні № 56430896 не підлягають задоволенню.

Скаржник у своїй скарзі також просить суд зобов`язати компетентного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні № 56430896 виконати вимоги ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом здійснення всіх необхідних дій для передачі нереалізованого майна, а саме: садового будинку у садівницькому товаристві «Авангард», АДРЕСА_1 , стягувачу ОСОБА_1 та іншим стягувачам, в порядку черговості, передбаченої ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вказаної вимоги слід зазначити наступне.

Приписами ч. 8-10 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі, якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

З викладеного вбачається, що у разі наявності у стягувачів бажання залишити за собою нереалізоване майно, на них покладається обов`язок протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, і тільки після внесення такої суми у виконавця виникає обов`язок здійснення всіх необхідних дій для передачі нереалізованого майна.

Зі зміст ухвали Києво-Святошинського суду від 22.08.2019 у справі № 2-567/11, провадження № 4-с/369/79/19, вбачається, що стягувачі виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно та надали свою згоду внести на відповідний рахунок органу ДВС різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь для задоволення вимог інших солідарних стягувачів, які не виявляють бажання залишати їхню частину нереалізованого майна.

Крім того, в заявах про залишення нереалізованого майна від 18.01.2019 стягувачі висунули вимогу до ДВС надати банківські реквізити ДВС та надати розмір внеску (розрахунок внеску) для сплати різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на їх користь, проте суд знову ж таки зазначає, що реквізити рахунків відділів державної виконавчої служби Київській області розміщені у вільному доступі в мережі інтернет, зокрема, на офіційному веб-порталі інформаційного ресурсу «Виконавче провадження» за посиланням [ ІНФОРМАЦІЯ_1 а також на інформаційних дошках органів виконавчої служби.

Сума що підлягала до сплати також повинна була бути самостійно вирахувана стягувачами, враховуючи, що останні повинні були знати вартість нереалізованого майна та, тим паче, суму коштів, що підлягає до сплати на їх користь.

Знову ж таки, стягувачами вище перелічені дії вчинені не були, відповідні кошти на рахунок Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Київській області сплачені не були, а тому у державного виконавця і не виникло наразі обов`язку вчинення дій з передачі нереалізованого нерухомого майна стягувачам, у зв`язку з чим вимоги скарги у даній частині також не підлягають задоволенню.

А отже, вимоги ОСОБА_1 є передчасними, в тому числі й у частині, що стосується зобов`язання державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріної Оксани Василівни відзвітувати суду та стягувачу про виконання ухвали суду в строк не пізніше 10 днів.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 42, 43, 50, 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 259-261, 268, 447-451 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження державний виконавець Києво-Святошинського районного відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Пацуріна Оксана Василівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В.Дубас