Провадження № 2-во/522/292/20
У Х В А Л А

08 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні питання про виправлення описки,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2020 року Приморським районним судом було винесено судовий наказ за яким постановлено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації невідомо (в м. Одеси та в Одеській області не значиться) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частки всіх доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 28.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації невідомо (в м. Одеси та в Одеській області не значиться) на користь держави судовий збір у розмірі 210 гривень 20 копійок.

07 грудня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про виправлення помилки в судовому наказі, яка полягала, на його думку, у помилковому зазначенні в резолютивній частині дати з якої слід стягувати аліменти на його користь, а саме з 04.09.2020 року, а не з 28.10.2020 року.

Розглянувши заяву про виправлення помилки в судовому наказі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Як встановлено судом та вбачається з КП «Д-3», 28 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина.

10 листопада 2020 року на запити суду щодо з`ясування місця реєстрації заявника та боржника до суду надійщли відомості про місце реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2

11 листопада 2020 року ухвалою суду відкрито наказне провадження за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

11 листопада 2020 року Приморським районним судом було винесено судовий наказ, яким задоволено вимоги ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, судом було виконано вимоги законодавства та видано судовий наказ.

При цьому, посилання заявника про те, що він звернувся до Київського районного суду м. Одеси 04.09.2020 року, а тому аліменти йому слід нараховувати саме з 04.09.2020 року є його особистим тлумаченням норм закону, яке не в повній мірі співвідноситься з діючим законодавством.

Так, у відповідності до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи, що Київський районний суд м. Одеси не знайшов підстав для видачі судового наказу, суд не вбачає підстав для внесення виправлення за заявою ОСОБА_2 .

Тобто, судом не встановлено будь-яких помилок чи технічних описок, як про це стверджує заявник, оскільки суд задовольнив заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина, не виходячи за межі своїх повноважень, а саме з моменту надходження заяви до Приморського районного суду м. Одеси «28 жовтня 2020 року», так і задовольнив суд «з 28 жовтня 2020 року».

Разом з тим, суд враховує і те, що станом на момент подачі заяви про виправлення, син заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вже досяг повноліття, а тому питання про виплату аліментів вже є неактуальним, оскільки інших підстав та доказів того, що останньому повинні бути присуджені аліменти після досягнення повноліття, суду не представлено.

Згідно до ч.1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Отже, посилання ОСОБА_2 в своїй заяві від 07 грудня 2020 року жодним чином не підтверджується та лише помилково трактується заявником, оскільки останній просить змінити зміст рішення за результатами розгляду заяви, в даному випадку, судовому наказі.

Відповідно до роз`яснень, які надані у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та зіставивши їх з наявними документами, суд встановив, що жодних описок чи арифметичних помилок судом допущено не було, а тому в задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 173, 258, 260, 269 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення помилки в судовому наказі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцять днів з дня постановлення ухвали.

Суддя Л. М. Чернявська