ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/832/19
Позовне провадження Провадження № 2/170/20/20
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(з а о ч н е)

05 березня 2020 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Матвійчука С.П.,

за участю секретаря Копитко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеною позовною заявою. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 червня 2013 року у справі №154/1352/13-к, його було засуджено за ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 194 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 397973 грн. 75 коп. завданих матеріальних збитків. Під час досудового розслідування зазначеної кримінальної справи за клопотанням Слідчого управління УМВС України у Волинській області ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2018 року (справа №161/5499/13-к) був накладений арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 24.09.2007 року.

Відповідно до постанови начальника відділу Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2017 року (ВП №43208280), виконавче провадження закінчене у зв`язку з повним виконанням рішення згідно виконавчого документа. Арешт на нерухоме майно, який накладався державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження припинений, однак арешт нерухомого майна який був накладений згідно вищевказаної ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2018 року продовжує діяти.

ОСОБА_1 вважає, що існування арешту на належну йому квартиру є порушенням його прав, як власника нерухомого майна вільно володіти та розпоряджатися належним йому майном. На підставі викладеного, позивач просив суд скасувати арешт даного нерухомого майна.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує щодо винесення судом заочного рішення.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи шляхом оголошення повідомлення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяв, заперечень та відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Оскільки розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 червня 2013 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строком на 5 років 6 місяців. Даним вироком стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_2 397973 грн. 75 коп. завданих матеріальних збитків.

Під час досудового розслідування зазначеної кримінальної справи за клопотанням Слідчого управління УМВС України у Волинській області ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2018 року був накладений арешт на нерухоме майно позивача, зокрема на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 24.09.2007 року.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Ч. 4 та 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до постанови начальника Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2017 року (ВП №43208280) виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Володимир-Волинським міським судом 05.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 397973 грн. 75 коп. закінчене, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За вказаних обставин, оскільки відпали підстави для арешту нерухомого майна, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати арешт нерухомого майна накладений за клопотанням Слідчого управління УМВС України у Волинській області ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2018 року (справа №161/5499/13-к), а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/ С.П.Матвійчук

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області С.П.Матвійчук