КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/8104/2020 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
УХВАЛА

про відмову в зупиненні провадження у справі

07 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, Акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Аркада», про визнання недійсними довіреності та договору про поділ майна,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року позов залишено без задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Під час судового розгляду справи, а саме 21 вересня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі. В поданій заяві зазначає, що за фактом підробки договору про поділ майна подружжя ОСОБА_1 звернулась до Печерського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про вчинення злочину. На підставі вказаної заяви про злочин 28 серпня 2020 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження за №000420 за ч. 1 ст. 358 КК України за фактом вчинення відносно ОСОБА_1 протиправних дій.

На підставі викладеного в заяві ОСОБА_1 просила суд апеляційної інстанції зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по кримінальному провадженню №000420, яке відкрито за фактом вчинення відносно ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що кримінальне провадження №000420, яке відкрито за фактом вчинення відносно ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України закрито.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 наполягав на задоволенні клопотання та зупиненні провадження, зазначаючи, що постанова про закриття кримінального провадження скасована.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх правових підстав для зупинення провадження у справі, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви ОСОБА_1 28 серпня 2020 року було відкрито кримінальне провадження №000420, за фактом вчинення відносно ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до листа Печерського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000420 від 28 серпня 2020 року було закрито на підставі постанови про закриття кримінального провадження від 20 жовтня 2020 року, копія якої долучена до справи.

Доказів того, що вказана постанова про закриття кримінального провадження суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи і такі критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 33 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, зазначене свідчить про те, що відпали обставини, які могли би бути підставою для зупинення провадження у справі. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що навіть наявність відкритого кримінального провадження не є безумовною підставою для зупинення провадження у справі, якщо досудове розслідування не закінчено, а матеріали не передані на розгляд до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 80, 251 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді: