Справа № 752/4002/20
Провадження № 2-з/752/96/20
У Х В А Л А

26 лютого 2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., розглянувши заяву директора ТОВ «ФК «Форінт» Островського В. А. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

директор ТОВ «ФК «Форінт» Островський В. А. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з вищевказаною заявою, відповідно до якої просить накласти арешт на квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна.

В обгрунтування заяви зазначає, що 29 листопада 2013 року між ПАТ «Банк «Софійський» та ТОВ «Агротехнологія» укладено генеральну кредитну угоду №01/32/031 за умовами якої, з урахуванням змін та доповнень внесених додатковою угодою №01/32/031/1 від 27.11.2015, банк, на підставі цієї угоди, зобов`язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у відповідних кредитних договорах та додаткових угодах до них, укладених в межах цієї угоди та які є її невід`ємними частинами.

03 грудня 2013 року в рамках генеральної кредитної угоди між ПАТ «Банк «Софійський» та ТОВ «Агротехнологія» укладено кредитний договір №010/32/032 за умовами якого, з урахуванням змін та доповнень внесених додаткової угодою №010/32/032/2 від 27.11.2015, банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі та на умовах визначених Кредитним договором.

27 листопада 2015 року в забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором, між ПАТ «Банк «Софійський» та фізичною особою - ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №12/32/060, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. за реєстровим №3136, за умовами якого іпотекодавець передала в іпотеку належне на праві власності нерухоме майно: квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В березні 2017 року ПАТ «Банк «Софійський» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

30 листопада 2017 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позовні вимоги задоволено в повному обсязі, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу майна на прилюдних торгах (рішення суду набрало законної сили 01.02.2018).

06 травня 2019 року між ПАТ «Банк «Софійський» та ТОВ «ФК «ФОРІНТ» укладено договір №03 купівлі-продажу майнових прав, та відповідно до п. 1.1. договору продавець передав, а покупець приймав у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, в тому числі право вимоги за:

генеральною угодою № 01/32/031 від 29.11.2013 року та кредитним договором №010/32/032 (відзивна відновлювальна кредитна лінія) від 03.12.2013 р.; іпотечним договором №12/32/060 від 27.11.2015 р. укладений з фізичною особою - громадянкою України ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ).

12 червня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватний нотаріус КМНО Данич О.Ф. відмовила у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку з тим, що заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим набувачем, тобто відбувся перехід права власності з іпотекодавця на іншу особу.

З наданого приватним нотаріусом КМНО Данич О.Ф. витягом з ДРРПНМ ТОВ «ФК «ФОРІНТ» стало відомо, що 27 грудня 2016 року державним реєстратором КП «Спецжитлофонд» Коровайко О.С. внесено запис про припинення обтяження майна іпотекою та забороною на відчуження нерухомого майна на підставі довідки №14/165/16 від 12.12.2016 виданої ПАТ «Банк «Софійський».

28 грудня 2016 року приватним нотаріусом КМНО Пірог Ю.С. посвідчено договір купівлі - продажу реєст.№2262 та проведено державну реєстрацію переходу права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_2 .

18 лютого 2020 року ТОВ «ФК «ФОРІНТ» отримали інформаційну довідку з ДРРПНМ щодо предмету іпотеки з якої стало відомо, що 23.01.2020 приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. зареєстровано обтяження предмету іпотеки забороною на нерухоме майно. Підставою для обтяження квартири забороною є договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Інтрострой» (код за ).

Таким чином, ОСОБА_2 було взято на себе грошове зобов`язання, забезпеченням виконання якого виступає квартира, що є предметом іпотеки, отже існує ризик звернення стягнення на зазначену квартиру за умови порушення умов вказаного вище договору позики.

Окрім того вважає, що існує ризик встановлення нових обтяжень предмету іпотеки зобов`язаннями з третіми особами.

Дослідивши заяву про забезпечення позову до подачі позову, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи, що у заяві наявні відомості щодо існуючого спору та намірів заявника звернутись до суду за захистом своїх порушених прав з відповідним позовом до відповідача, суд приходить до висновку про задоволення заяви, шляхом накладення арешту на квартиру, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 4 ст. 152 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву директора ТОВ «ФК «Форінт» Островського В. А. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно до подачі позовної заяви - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь- якого іншого обтяження та інше) щодо об`єкта нерухомого майна: квартири загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко