КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №2-5033/11 Головуючий у І інстанціїУл`яновська О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року про відмову у видачі дубліката виконавчого листа у справі за поданням старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вітюка Іллі Дмитровича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року старший державний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №36342433 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2608/772/12 від 05.12.2012 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» боргу у розмірі 559 947 грн. 20 коп. в рамках якої 06.02.2013 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 19.12.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого стягувачеві згідно п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а оригінал виконавчого листа разом з постановою направлено стягувачу.

На підставі викладеного в поданні, виконавець просив суд першої інстанції видати дублікат виконавчого листа №2/2608/772/12 від 05.12.2012 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» боргу у розмірі 559947 грн. 20 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року було відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що державний виконавець вже двічі звертався до суду з поданням про видачу дубліката виконавчого листа, у зв`язку з тим, що виконавчий лист було втрачено та що унеможливлює виконання рішення Святошинського районного суду від 19 березня 2012 року.

Також, судом не встановлено чи виконано рішення суду про стягнення заборгованості за Кредитним договором з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», не встановлено обставини за яким обставин втрачено оригінал виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа відсутній як у самого стягувача, так і на виконанні в державній виконавчій службі.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення подання державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України та в межах строку наданого Київським апеляційним судом на адресу суду відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник скаржника в судовому засідання вимоги апеляційної скарги підтримав та просив суд задовольнити апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає за можливе розглянути справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання та не повідомили суд про причини неявки.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи таке.

Відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували втрату виконавчого листа. Також суд виходив з того, що державний виконавець повторно звертається до суду із аналогічним поданням без надання належних доказів втрати виконавчого листа.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 березня 2012 року позовні вимоги ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено (а.с. 134 том 1).

06 лютого 2013 року державним виконавцем ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві відкрито виконавчі провадження №36341710, №36342179 та №36342433 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» суму боргу у розмірі 559947 грн. 20 коп. (а.с. 150 том 1).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24 липня 2014 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 березня 2012 року скасовано в частині стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму у розмірі 559947 грн. 20 коп. шляхом звернення стягнення на іпотечне майно трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 в межах заставного майна в 1/3 частині квартири та ухвалено нове в цій частині, яким у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено, в іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 158-160 том 2).

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 березня 2012 року в частині розподілу судових витрат було змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судові витрати в розмірі по 910 грн 00 коп. з кожного. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

15 червня 2015 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримала 2 виконавчі листи по справі (а.с. 181 том 2).

07 липня 2015 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва у поданні ГДВ ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено (а.с. 198, 199 том 2).

20 квітня 2016 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва поновлено строк ТОВ «ОТП Факторинг Україна» для пред`явлення до виконання двох виконавчих листів (справа №2-5033-1/11, пр. 2/2608/772/12) від 15 червня 2015 року на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 24 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 910 грн. 00 коп. з кожного (а.с. 237-240 том 2).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року подання старшого державного виконавця Вітюка І.Д. про видачу дубліката виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м. Києва №2/2608/772/12 від 05.12.2012 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 559947 грн. 20 коп. задоволено (а.с. 19-21 том 3).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2020 року відмовлено у подані СДВ Святошинського ВР ДВС м. Києва ГТУ у м. Києві Вітюк І.Д. про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 559947 грн 20 коп. (а.с. 41, 42).

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Отже строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі становив один рік.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання) суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначеною нормою цивільного процесуального законодавства передбачено, що заява про видачу дубліката виконавчого документа може бути подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така ж правова позиції викладена в постановах Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі №5011-58/9614-2012, від 16 серпня 2018 року у справі № 6/275-08, від 15 серпня 2018 року у справі № 6/256, від 26 квітня 2018 року у справі № 922/6111/15 та від 21 січня 2019 року у справі №916/215/15-г).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

З урахуванням викладеного можна зробити висновок, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції в даній справі набрало законної сили 18 травня 2012 року, таким чином строк пред`явлення виконавчого документа до виконання розпочався з 18 травня 2012 року та закінчився 18 травня 2013 року.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пред`явило виконавчий документ до виконання 24 січня 2013 року (тобто через вісім місяці з дати набрання законної сили рішенням суду), з цього моменту строк для пред`явлення виконавчого документу перервався до моменту винесення постанови державним виконавцем про повернення виконавчого документа стягувачу, тобто до 19 грудня 2016 року.

Після повернення виконавчого документа стягувачу строк пред`явлення виконавчого документа продовжився та стягувач мав право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання ще протягом чотирьох місяців, тобто до квітня 2017 року.

Разом з тим, до 2019 року стягувач не звертався до суду ні з заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, ні з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, що свідчить про незацікавленість стягувача у сприянні виконанню судового рішення.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що державний виконавець із заявою про видачу дубліката виконавчого документа звернувся після закінчення строку пред`явлення такого виконавчого документа до виконання та що ним не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оригінал виконавчого документа було втрачено.

Окрім того, державний виконавець вже звертався до суду першої інстанції з таким же за змістом поданням про видачу дубліката виконавчого листа у листопаді 2019 року та судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні такого подання, що підтверджується матеріалами справи та ухвалою суду першої інстанції від 22 січня 2020 року.

Відповідно до змісту подання державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа від 04 листопада 2019 року та від 06 липня 2020 року, підстави для видачі дублікату виконавчого листа є ідентичними, а судом першої інстанції вже надано оцінку таким доказам під час розгляду вперше поданого державним виконавцем подання в ухвалі суду від 22 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суддів доходить висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність достатніх правових підстав для задоволення подання державного виконавця про видачу дубліката виконавчих листів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 433 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року про відмову у видачі дубліката виконавчого листа у справі за поданням старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вітюка Іллі Дмитровича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про видачу дубліката виконавчого листа залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: