Справа №463/8614/19
Провадження №2/463/408/20
УХВАЛА

05 березня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судових засідань Попович Х.І.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Львівського комунального підприємства «Дім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги на загальну суму 19 025,19 грн.

В судовому засіданні 05 березня 2020 року відповідач заявила про намір подати заяву про відвід, у зв`язку із чим суддею оголошено перерву. Після подачі через канцелярію суду заяви, яку було невідкладено передано судді, позивач в зал судового засідання не повернулась.

Подану заяву про відвід відповідач мотивує тим, що виявляє недовіру до судді, оскільки: «уже розглядав цю справу, де засудив незаконно мого чоловіка і надалі робить судилище надімною», «оскільки зацікавлений у здійсненні цього процесу». Зазначає про безпідставність нарахованої заборгованості.

Суддя Гирич С.В. також подав заяву про самовідвід, яку мотивує тим, що відповідач категорично заперечує проти розгляду справи, а тому розгляд суддею справи може викликати сумнів в стороннього об`єктивного спостерігача у неупередженості судді та прийнятого рішення.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається із заяви про відвід, відповідач в мотивах заяви про відвід зазначає те, що «уже слухалась дана справа» та фактично не погоджується із існуванням заборгованості. Також зазначає про ситуацію, яка виникла у її чоловіка в приміщенні підприємства, щодо якої кримінальне провадження розглядалось суддею Гиричем С.В., було переглянуте судом апеляційної та касаційної інстанції, та з судовим рішенням у якому вона не згідна. Заявляє що у неї є сумніви щодо справедливості та неупередженості судді, а тому заявляє судді відвід. Інші доводи відповідача зводяться до образи суду та судді безпосередньо.

Суд приходить до переконання, що твердження відповідача є безпідставними, жодними доказами не підтверджені, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до положень ч.ч.2, 3, 9 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Таким чином, оскільки відповідачем подано заяву про відвід, яку суд вважає необґрунтованою, заява про відвід подана до суду пізніше ніж за три робочі дні до засідання, а тому слід відмовити в задоволенні відводу.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

На підставі ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи наведене, оскільки наведені вище обставини в очах стороннього спостерігача дійсно можуть сприйматись як такі, що впливають на здатність судді прийняти незалежне рішення у справі, будь-які рішення у цій справі у стороннього спостерігача викличуть підстави для сумнівів у безсторонності, неупередженості та об`єктивності, а тому самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 40, 201 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гирича Сергія Васильовича від розгляду справи Львівського комунального підприємства «Дім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Заяву судді Гирича Сергія Васильовича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Гирича Сергія Васильовича від розгляду справи за позовом Львівського комунального підприємства «Дім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: Гирич С. В.