КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Шум Л.М.
Єдиний унікальний номер справи № 759/4916/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Савченка С.І., Верланова С.М.,

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРАМП» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРАМП» про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг, зобов`язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що відповідно до свідоцтва про право власності від 10.07.2014 року вона є власником квартири АДРЕСА_1 та є кінцевим споживачем житлово-комунальних послуг. На її адресу надходять рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги від відповідача.

Позивачка зазначала, що 25 жовтня 2017 року придбала вузол розподільчого обліку теплової енергії Apator ELF DN15, заводський номер 1738864, та спеціалізована компанія ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ ПРОЕКТ» здійснила проектування, монтаж та опломбування вузла розподільчого обліку теплової енергії в своїй квартирі. Згідно з проектною документацією до вузла розподільчого обліку теплової енергії Apator ELF DN15, заводський номер 1738864, система опалення в будинку запроектована двох-трубна по квартирна з горизонтальним розведенням, місце приєднання вузла розподільчого обліку теплової енергії - тепловий вертикальний будинковий стояк з відгалуженням на квартиру.

В подальшому, 07 листопада 2017 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про опломбування вузла розподільчого обліку теплової енергії та взяття його на абонентський облік.

Проте, відповідач листом від 16.11.2017 року відмовився взяти на абонентський облік вузол розподільчого обліку теплової енергії, встановлений в квартирі позивачки.

Позивачка вважає, що відмова відповідача необґрунтована, незаконна і така, що порушує її законні права та інтереси як споживача у сфері житлово-комунальних послуг, тому просила суд визнати неправомірними дії ОСББ «ТРАМП» щодо відмови позивачці взяти на абонентський облік лічильник теплової енергії, встановлений у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ; зобов`язати відповідача взяти на абонентський облік лічильник теплової енергії, введений в експлуатацію згідно Акту від 25.10.2017 р. і встановлений у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ; зобов`язати відповідача проводити розрахунок оплати за використану теплову енергію відповідно до показників лічильника теплової енергії; зобов`язати відповідача провести перерахунок вартості наданих послуг з 27 жовтня 2017 року з урахуванням проведених оплат по показанням лічильника теплової енергії, що встановлений у квартирі позивачки.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказував, що житлово-будівельний кооператив - це юридична особа, створена фізичними та/або юридичними особами з метою будівництва та подальшого утримання багатоквартирного житлового будинку, а не з метою надання житлово-комунальних послуг населенню. Позивач самовільно, без будь-якого погодження встановив лічильник теплової енергії. Введення вузлів обліку теплової енергії та тепло генеруючого обладнання у споживача здійснюється представником теплопостачальної організації у присутності представника споживача, про що складається відповідний акт. Акт доступу до експлуатації модернізованого вводу теплоносія в будівлю повинен бути затверджений керівником теплопостачальної організації. Позивачем цього зроблено не було. Відповідач не є виконавцем комунальних послуг і не надає їх, він є колективним замовником послуг з централізованого опалення. Відповідав на підставі чинного законодавства, зокрема Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» здійснює розрахунок оплати за використану теплову енергію Позивачу. Розрахунок оплати за використану теплову енергію відповідно до показників лічильника теплової енергії, що встановлений в квартирі Позивача, Відповідач буде здійснювати лише тоді, коли ними буде оснащено 50 відсотків і більше опалювальних приладів, тобто фактично квартир, які знаходяться в будинку.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року замінено сторону відповідача - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «ТРАМП» його правонаступником - Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ТРАМП», яке знаходиться за адресою: 03179, м. Київ, вул. Бударіна, 3-г у справі № 759/4916/18 за позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18 вересня 2019 року провадження по справі в частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни до діючого договору № 21 про надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд і прибудинкової території з метою врахування факту встановлення засобу обліку теплової енергії та порядку розрахунку за спожиту теплову енергію відповідно до показань засобу обліку теплової енергії закрито.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року позов задоволено.

Визнано дії ОСББ «ТРАМП» щодо відмови ОСОБА_1 взяти на абонентський облік засіб обліку теплової енергії, встановлений у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 - неправомірними.

Зобов`язано ОСББ «ТРАМП взяти на абонентський облік засіб обліку теплової енергії, введений в експлуатацію згідно Акту від 25 жовтня 2017 року і встановлений у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язано відповідача проводити розрахунок оплати за використану теплову енергію відповідно до показників засобу обліку теплової енергії.

Зобов`язано відповідача провести перерахунок вартості наданих послуг з 27 жовтня 2017 року з урахуванням проведених оплат по показанням засобу обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі позивачки.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСББ «ТРАМП» подав апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову. У скарзі зазначає, що відповідач не є виконавцем послуги прийняття засобу обліку на абонентський облік відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 20005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання». Рішення суду не ґрунтується на належних і допустимих доказах, суперечить вимогам законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивачка зазначила, що рішення суду є правильним, постановлено з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивачка є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.07.2014 року.

Згідно з Актом прийняття-передачі житлового комплексу від 16 жовтня 2013 року Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» передало на баланс Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ТРАМП» житловий комплекс за адресо: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.11.2018 року було внесено запис 1 042111 про проведення державної реєстрації Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «ТРАМП», утвореного в результаті перетворення Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ТРАМП»( а.с. 96-98).

Також встановлено, що 24 жовтня 2017 року відповідач в особі Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ТРАМП» уклав з Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва Договір № 368 про відшкодування витрат понесених по сплаті за теплову енергію. Сторони виявили намір та волю скористатися наданим принципом свободи договору та прийшли до спільної згоди щодо застосування до вказаного Договору положення ст. 627 Цивільного кодексу України. За даним Договором відповідач відшкодовував витрати Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва, понесені в рахунок сплати комунальним підприємством теплопостачальній організації за теплову енергію для забезпечення централізованого опалення багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивачка, з метою контролю споживання тепла і раціонального його використання, зменшення витрат за послуги постачання теплової енергії, встановила у своїй квартирі вузол розподільчого обліку теплової енергії та звернулася до відповідача з проханням взяти його на абонентський облік, однак в цьому позивачці було відмовлено. Встановлено, що 16.11.2017 року на звернення позивачки відповідачем була надана відповідь №16.11.2017-1, згідно якої повідомлено, що законних підстав для взяття на абонентський облік засобу обліку немає. Проте, згідно з пунктом 4 статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли комерційного обліку приймаються на абонентський облік виконавцем відповідної комунальної послуги або операторами зовнішніх інженерних мереж. Житлово - будівельні кооперативи та об`єднання співвласників багатоквартирного будинку згідно з чинним законодавством не можуть бути виконавцями зазначених послуг та операторами зовнішніх інженерних мереж. Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг не затверджена. Показання приладів - розподілювачів теплової енергії використовуються при розподілі виключно за умови, що такими приладами оснащено не менше як 50 відсотків опалювальних приладів (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) у будівлі.

В судовому засіданні в суді першої інстанції встановлено та не спростовано представником відповідача, що напередодні встановлення позивачкою вузла розподільчого обліку теплової енергії в своїй квартирі, відповідач своїм рішенням (рішенням загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ТРАМП») від 11.02.2017 року передбачив обов`язкове встановлення вузлів розподільчого обліку теплової енергії у всіх житлових і нежитлових приміщеннях будинку, що належать мешканцям. Після вказаного рішення відповідач у своєму повідомленні, яке було оприлюднене в будинку, наголошував, що серпні 2017 року набрав чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та зв`язку із обов`язковістю встановлення вузлів розподільчого обліку теплової енергії пропонується мешканцям будинку в своїх приміщеннях здійснити гуртове встановлення вузлів розподільчого обліку теплової енергії в найкоротші терміни. Як наслідок мешканці будинку почали встановлювати вузли розподільчого обліку теплової енергії в своїх квартирах, у тому числі і позивачка.

Також встановлено, що незважаючи на наявність у квартирі позивачки вже встановленого вузла розподільчого обліку теплової енергії, нарахування оплати за теплову енергію відповідач проводив на загальних підставах, без урахування його показників.

В подальшому, 31.01.2019 року відповідач звернувся до позивачки з пропозицією опломбувати вузла розподільчого обліку теплової енергії, що встановлений в його квартирі, про що було складено Акт опломбування вузла розподільчого обліку теплової енергії та фактично з дати підписання Акту відповідач почав проводити розрахунок за використану позивачкою теплову енергію згідно показників вузла розподільчого обліку теплової енергії. При цьому відповідач продовжує нараховувати позивачці плату за спожиту теплову енергію з 27 жовтня 2017 року по 31 січня 2019 року не враховуючи показники вузла розподільчого обліку теплової енергії та виставляє позивачці борг за спожиту теплову енергію за цей період.

Також в суді першої інстанції представник відповідача підтвердив у судовому засіданні, що більше ніж в 50 приміщеннях будинку за адресою: АДРЕСА_3 встановлені вузли розподільчого обліку теплової енергії, які були опломбовані відповідачем ще в 2018 році, розрахунок за використану теплову енергію в згаданих приміщеннях проводиться згідно показників вузлів розподільчого обліку теплової енергії в багатоповерховому будинку, де знаходиться квартира позивачки, змонтована горизонтальна система централізованого опалення, яка має індивідуальний тепловий ввід у квартиру і передбачає встановлення квартирного приладу обліку теплової енергії.

Встановлено, що відповідач не є постачальником комунальних послуг, в тому числі теплопостачання, а здійснює розподіл обсягів комунальних послуг серед споживачів.

Відносини, які склалися між сторонами, регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон 1875-IV), «Про теплопостачання» (далі Закон № 2633-ІV), «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі Закон № 2119-VIII), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21липня 2005 року , наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09.08.2018 №205 «Про затвердження Порядку оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку».

Право на встановлення вказаного обладнання фізичною особою - споживачем врегульовано чинним законодавством.

Так, згідно ст.6 Закону України №2633-ІV державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії.

Згідно ст.24 Закону № 2633-ІV споживач теплової енергії має право, зокрема, на отримання перерахунку за спожиту теплову енергію з урахуванням здійсненого авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

Згідно ст.1 Закону № 2633-ІV прилад комерційного обліку теплової енергії це засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2119-VIII у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

1) абонентський облік вузла обліку (далі - абонентський облік) - процедура реєстрації та періодичний огляд вузлів обліку для використання показань вузлів обліку з метою комерційного або розподільного обліку;

5) вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);

6) вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів;

12) прилад - розподілювач теплової енергії - прилад або комплекс обладнання та матеріалів до них, що встановлюється на опалювальному приладі системи опалення будівлі, використовується для визначення частки споживання теплової енергії окремим опалювальним приладом споживача у загальному споживанні відповідно до показань вузла комерційного обліку та відповідає вимогам, визначеним методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2119-VIII оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Згідно ч. 7 ст. 4 Закону № 2119-VIII за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Згідно ч. 4 ст.6 Закону № 2119-VIII оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до статті 32 Закону № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

До прийняття Порядку, яким встановлюється процедура взяття на абонентський облік, а також перегляду інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону (01.08.2017 року), діяли Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Правила).

Пунктом 10 Правил передбачено, що справляння плати за нормативами споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до п. 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.

Думка в обов`язковому прийняті на абонентський облік вузлів розподільчого обліку викладена також у листі - роз`ясненні Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.10.2017 року № 7/10 - 11031.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання судом належної оцінки положенням законодавства України щодо порядку прийняття на абонентський облік вузлів розподільного обліку теплопостачання, питання початку врахування показників вузлів розподільного обліку відхиляються судом, оскільки ґрунтуються лише на власному тлумаченні апелянтом норм чинного закону.

Посилання апелянта на невиконання вимог процесуального законодавства щодо складення тексту судового рішення також оцінюються колегією суддів критично, оскільки оформлення судового рішення не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції. При цьому, незрозумілість судового рішення для апелянта не може бути підставою для його скасування, оскільки така підстава не передбачена ст. 376 ЦПК України

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незгоді відповідача зі змістом судового рішення, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно дослідив наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРАМП» (ОСББ «ТРАМП») залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді