Справа № 709/2173/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 березня 2020 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Левченка В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 12 червня 2012 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти у розмірі 500000 грн., які зобов`язався повернути до 12 червня 2014 року. 12 квітня 2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т.І. було видано виконавчий напис № 381, який позивач в подальшому звернув до виконання. 19 березня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області відкрито виконавче провадження по виконавчому напису та в ході примусового виконання приватним виконавцем виявлено та арештовано нерухоме майно боржника, яке було передано позивачу в рахунок погашення боргу в сумі 88312,70 грн. На момент подання позовної заяви до суду відповідач свої зобов`язання щодо повернення позивачу грошових коштів не виконав та ухиляється від повернення суми боргу. У зв`язку з цим позивач, посилаючись на приписи чинного законодавства, просив суд стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні витрати.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Гнатюк ОСОБА_3 І., подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового підтвердження. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду відповідач не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

12 червня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 500000,00 грн., терміном повернення до 12 червня 2014 року (а.с. 9). Відповідач умови договору не виконав.

Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т.І. 12 квітня 2017 року видано виконавчий напис № 381 (а.с. 10), який позивач в подальшому звернув до виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області

Недоступом Д.М. від 19 березня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56019290 по виконавчому напису № 381, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т.І., про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 500000,00 грн. (а.с. 11).

З позову вбачається, що в ході примусового виконання приватним виконавцем виявлено та арештовано нерухоме майно відповідача, а саме 1/2 частина від 7/20 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , яке не було реалізоване на електронних торгах та в подальшому передано позивачу в рахунок часткового погашення боргу в сумі 88312,70 грн.

03 грудня 2018 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. видано свідоцтво на ім`я позивача про право власності на 7/40 часток житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 38,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином

(ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодування матеріальних затрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14.

Тобто, з урахуванням приписів ст. 625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача за період з 01 грудня 2016 року по 26 вересня 2018 року та за період з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2019 року інфляційні витрати у розмірі 124407,00 грн., та 3 % річних у розмірі 39584,92 грн., відповідно до розрахунку, що міститься у позовній заяві.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком розміру інфляційних витрат, 3% річних та вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положення ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивачем надано суду ордер серія ЧК № 122986, акт № 3 про приймання-передачі послуг за договором б/н від 05 лютого 2019 року у справі про стягнення 3% річних та інфляційних витрат від 02 грудня 2019 року, квитанція № 1/19 від 02 грудня 2019 року про сплату гонорару в розмірі

5000 грн. Також в акті зазначено детальний опис наданих послуг, а саме вивчення матеріалів справи, робота з реєстрами та нормативно правовою базою 1 год.; консультація 1 год.; підготовка позовної заяви з розрахунками 3 год.

За таких обставин, враховуючи, що позивач підтвердив понесені ним витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Судом встановлено, що відповідно до копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ

№ 132196 від 13 грудня 2018 року позивач є інвалідом ІІ групи, а тому звільнений від сплати судового збору.

Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1639,92 гривень.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 134, 137, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , інфляційні втрати у розмірі 124407,67 грн., 3 % річних у розмірі 39584,92 грн., а всього стягнути 163992,59 (сто шістдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто дві гривні 59 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) судовий збір у розмірі 1639,92 (одна тисяча шістсот тридцять дев`ять гривень 92 коп.) гривень.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код ЄДРПОУ - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В.Левченко