Справа № 522/97/20
Провадження № 2-з/522/99/20
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

25 лютого 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у підготовчому засіданні заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та за участі третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання незаконним утримування дитини на території України та повернення її за постійним місцем проживання-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться на цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та за участі третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання незаконним утримування дитини на території України та повернення її за постійним місцем проживання.

Ухвалою суду від 15 січня 2020 року провадження по справі відкрито у порядку загально позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 18 лютого 2020 року.

Позивачем до суду подана заява про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 забезпечити доступ (не чинити перешкод у вихованні) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до дитини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) шляхом забезпеченням: систематичних побачень, спілкувань за допомогою телефонного, електронного зв`язку не менше 2 годин на день; систематичних побачень, спілкувань, відпочинок не менше 7 (Семи) днів на місяць в Україні впродовж тих днів, які будуть визначені за домовленістю з відповідачем; систематичних побачень, спілкувань та відпочинок протягом половини тривалості літніх канікул впродовж тих місяців, які будуть визначені за домовленістю з відповідачем; всі побаченння,спілкування, відпочинок з донькою в ОСОБА_5 ОСОБА_1 має право проводити за місцем свого тимчасового перебування в Україні або визначеним ним на власний розсуд інших місцях, що не перешкоджають нормальному розвитку дитини.

У підготовчому засіданні 18 лютого 2020 року позивач та його представник заяву підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 18 лютого 2020 року представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання про забезпечення позову, пояснивши, що ОСОБА_2 не перешкоджає спілкуватися відповідачу з донькою нею був наданий позивачу графік спілкування з донькою.

У підготовочму засіданні представник органу опіки та піклування поклався на розсуд суду.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, з наступних підстав.

Згідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України, передбачає, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позо ву, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов може забезпечуватися, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із роз`яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в цивільному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку що, заявлений захід забезпечення позову не пов`язаний із предметом позову, оскільки позовними вимогами є визнання незаконним та утримування дитини на території України та повернення її за постійним місцем проживання, а визначення способу та участі батька є окремими позовними вимогами.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149-153, 260-261 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом громадянина республіки Польща ОСОБА_6 Томаш до ОСОБА_2 та за участі третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання незаконним утримування дитини на території України та повернення її за постійним місцем проживання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Свячена Ю.Б.