06 березня 2020 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Чальцевої Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 221/672/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
29.01.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17.08.1988 року посвідченого Волноваською районною радою належить будинок АДРЕСА_1 . У зазначеному будинку також зареєстрований його рідний син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прописаний він був як член його родини, але з 2014 року він поїхав, і з того часу в будинку не живе, оскільки мешкає за другою адресою. В будинку з 2014 року немає ніяких особистих речей відповідача. Взагалі відповідач збирався їхати жити до іншої держави, де він зараз працює, часто туди виїжджає на 3-4 місяці, потім повертається з вахти (працює вахтовим методом).
Виписатись сам відповідач відмовляється, з тих причин, що в нього немає часу, хотів дати позивачу нотаріальне посвідчене доручення, щоб його позивач виписав, але виписати він його не може, оскільки виписатись за дорученням не можна. Відповідач не здійснює і ніколи не здійснював плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, вказані витрати несе сам позивач в повному обсязі. Особистих речей відповідача в будинку не має, він забрав їх одразу, коли виїхав. Вважає, що відповідач втратив право користування житлом, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовної заяви наполягав, проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечував.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на колгоспний двір (інвентаризаційна справа № 205) від 17.08.1988 року, виданого виконавчим комітетом Волноваської районної ради та посвідченого начальником бюро технічної інвентаризації, позивач є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 6).
Із наявної у матеріалах справи копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 03.04.2001 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3-4).
Із наявної у матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії II-ДН № 130328 від 27.01.1995 року виданого головою Миколаївської сільської Ради народних депутатів, вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, цільове призначення якої є обслуговування житлового будинку, розташованого на території с. Миколаївка, Волноваського району, Донецької області площею 0,25 га (а.с. 7).
Із наявної у матеріалах справи копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Волноваським РВ ГУМВС України в Донецькій області 26.01.2008 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).
Згідно наявного у матеріалах справи акту обстеження фактичного проживання осіб від 08.01.2020 року, складеного комісією у складі: секретаря Миколаївської сільської ради Мартинової М.І., депутата сільської ради Боришкевич Р.М., представника сільської ради Шкарупа Л.І., вбачається, що проведеним обстеженням було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , але з 2014 року фактично за вказаною адресою не проживає. Факт не проживання також підтвердили сусіди ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , які поставили в акті свої підписи (а.с. 10).
Згідно довідки №137 від 27.01.2020 року про склад сім`ї виданої Миколаївською сільською радою Волноваського району Донецької області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживає та є власником будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У довідці також зазначено, що у вказаному будинку також зареєстровані: дружина ОСОБА_5 , 1963 р.н., син ОСОБА_6 , 1989 року народження та син ОСОБА_2 , 1991 року народження, який не проживає з 2014 року (а.с. 11).
Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача фактично з 2014 року в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, тому позов слід задовольнити.
На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 141, 263-265, 281-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовими заявами відповідачів, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Чальцева