Справа № 2-з/593/2/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2020 р. суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Крамар В. М., розглянувши у письмовому провадженні в місті Бережанах заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову по справі № 593/162/20. В заяві вказала, що в провадженні Бережанського районного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради про визнання незаконним наказу генерального директора (головного лікаря), голови ліквідаційної комісії комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, ОСОБА_2 «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією підприємства» № 86 к від 19.12.2019 р. в частині звільнення з роботи ОСОБА_1 і поновлення позивачки на роботі на посаді завідувача підрозділом (по виховній роботі). Просить забезпечити поданий нею позов шляхом заборони генеральному директору (головному лікарю), голові ліквідаційної комісії комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради Лужній Наталії Михайлівні вживати будь-які заходи, пов`язані з проведенням процедури ліквідації комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії.

Ч.3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом здійснюється розгляд справи за позовом ОСОБА_1 , що виник з трудових правовідносин. На забезпечення вказаного позову позивачка просить вжити захід забезпечення трудового позову, у виді заборони вчиняти дії (вживати будь-які заходи, пов`язані з проведенням процедури ліквідації), які виникають з цивільних правовідносин.

Відповідно до абз.3 п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадку, коли працівника звільнено без законних підстав або з порушенням встановленого порядку, але поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, суд визнає звільнення неправильним і зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника) виплатити цьому працівникові заробітну плату за час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП). Одночасно суд визначає працівника звільненим за п. 1 ст. 40 КЗпП у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації.

Таким чином, забезпечення позову, яке просить допустити позивачка, є неспівмірним із заявленими позивачкою вимогами, а тому в забезпеченні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В забезпеченні позову ОСОБА_1 у справі № 593/162/20 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: