Справа №263/521/20
Провадженя №2/263/1066/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Хараджа Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на нерухоме майно в цілому,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить суд виділити ОСОБА_1 в натурі цілу частку із майна, що знаходиться у спільній частковій власності, яке складає 20/100 частини квартири АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 серпня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1866, видавник: державний нотаріус Першої маріупольської державної нотаріальної контори; визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка складає 20/100 частини і включає в себе: приміщення 4-1 (житлове) площею 15,0 кв.м.; приміщення 4-2 (житлове) площею 9,26 кв.м.; приміщення 4-1/2-І (коридор) площею 0,8 кв.м.; приміщення 4-1/2-ІІ (коридор) площею 1,9 кв.м. загальною площею 27,0 кв.м., в тому числі житлової площі 24,3 кв.м., допоміжної 2,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 як на окремий, виділений в натурі об`єкт нерухомого майна в цілому. Виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі цілу частку із майна, що знаходиться у спільній частковій власності, яке складає 34/100 частини квартири АДРЕСА_4 , припинивши право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.07.1997 року. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 ,яка складає 34/100 частини і включає в себе: приміщення 2-1 (житлове) площею 13,4 кв.м.; приміщення 2-2 ( житлове) площею 13,6 кв.м.; приміщення 2-3 (кухня) площею 4,29 кв.м.; приміщення 2-4 (сені) площею 10,3 кв.м.; приміщення ІІІ (веранда) площею 3,7 кв.м. - загальною площею - 45,3 кв.м., в тому числі житлової площі 27,0 кв.м., допоміжної 3,7 кв.м., підсобних приміщень 14,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_6 , як на окремий, виділений в натурі об`єкт нерухомого майна в цілому, визнавши право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по Ѕ частини.

В обґрунтування заявленого позову посилалися на те,що ОСОБА_1 є власником 20/100 ідеальної частки від кв. АДРЕСА_1 . Також вона і її донька ОСОБА_2 є власниками 34/100 ідеальної частки від кв. АДРЕСА_4 . Окрім них співвласниками зазначеного домоволодіння є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які спільно володіють 21/100 частки кв. АДРЕСА_7 . Відповідачам належать окремі частини (побудови) домоволодіння. На даний час до приміщень, які належать їм на праві спільної часткової власності, та приміщень, які належать відповідачам, проведені окремі комунікації, у кожного свій вхід до будинку. Приміщень,якими б вони користувались з відповідачем спільно - немає. Вважаютьнеобхідним виділ належної їм долі, тому що спільне користування домоволодінням на теперішній час між співвласниками неможливе.

Позивачі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 20/100 ідеальної частки від кв. АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.08.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1866, видавнику: державний нотаріус Першої маріупольської державної нотаріальної контори.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31.07.1997 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками 34/100 ідеальної частки від кв. АДРЕСА_4 .

Згідно зі свідоцтвом про право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належать 21/100 часток кв. АДРЕСА_7 .

Дані обставини також підтверджуються технічними паспортами та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Крім того. Відповідно до договору дарування квартири від 12.04.2012 року, зареєстрований у реєстрі 1007, ОСОБА_1 належить кв. АДРЕСА_8 .

Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_9 : ОСОБА_5 належить 0,0048 га; ОСОБА_5 належить 0,0027 га; ОСОБА_5 належить 0,0043 га; ОСОБА_5 належить 0,0067 га; ОСОБА_2 належить 0,0147 га; ОСОБА_2 належить 0,0026 га.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно дост.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майном є неможливим.

Нормами ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно з висновками експертного дослідження №94 будівельно-технічної експертизи від 24.12.2019, враховуючи конструктивну особливість будівль, можливий виділ в натурі 34/100 ідеальних часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , належних ОСОБА_1 , а саме: приміщення 2-1 (житлове) площею 13,4 кв.м.; приміщення 2-2 ( житлове) площею 13,6 кв.м.; приміщення 2-3 (кухня) площею 4,29 кв.м.; приміщення 2-4 (сені) площею 10,3 кв.м.; приміщення ІІІ (веранда) площею 3,7 кв.м. - загальною площею - 45,3 кв.м., в тому числі житлової площі 27,0 кв.м., допоміжної 3,7 кв.м., підсобних приміщень 14,6 кв.м.

Згідно з висновками експертного дослідження №95 будівельно-технічної експертизи від 23.12.2019, враховуючи конструктивну особливість будівль, можливий виділ в натурі 20/100 ідеальних часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , належних ОСОБА_1 , а саме: приміщення 4-1 (житлове) площею 15,0 кв.м.; приміщення 4-2 (житлове) площею 9,26 кв.м.; приміщення 4-1/2-І (коридор) площею 0,8 кв.м.; приміщення 4-1/2-ІІ (коридор) площею 1,9 кв.м. загальною площею 27,0 кв.м., в тому числі житлової площі 24,3 кв.м., допоміжної 2,7 кв.м.

Суд вважає прийнятним такий виділ в натурі 20/100 та 34/100 частки спірного житлового будинку, за яким позивачам виділяються зазначені вище приміщення по житловій будівлі без здійснення переобладнань та без стягнення з відповідачів грошової компенсації вартості належних часткок, оскільки такий виділ не порушує порядок фактичного користування житловим будинком, який склався між сторонами, не потребує здійснення переобладнань та стягнення грошової компенсації. Крім того, в ході судового розгляду справи відповідачами не було надано заперечень проти визначення саме такого порядку користування житловим будинком, а також не було запропоновано інших варіантів поділу житлового будинку.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183,358,364,379,380,382 ЦК Українислід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

В силу положень статей21,24,41 Конституції України та статей319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, вважає необхідним здійснити виділ майна в натурі відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи, такий виділ не потребує здійснень переобладнань та відповідає фактичному порядку користування зазначеним будинком. Право спільної часткової власності припинити. Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житлову будівлю, яка складає 20/100 часток спірного будинку та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право приватної власності на житлову будівлю, яка складає 34/100 часток спірного будинку.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 356, 364, 365, 367 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89,130, 223, 263-265,280, 284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на нерухоме майно в цілому- задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі цілу частку із майна, що знаходиться у спільній частковій власності, яке складає 20/100 частини квартири АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 серпня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1866, видавник: державний нотаріус Першої маріупольської державної нотаріальної контори.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка складає 20/100 частини і включає в себе: приміщення 4-1 (житлове) площею 15,0 кв.м.; приміщення 4-2 (житлове) площею 9,26 кв.м.; приміщення 4-1/2-І (коридор) площею 0,8 кв.м.; приміщення 4-1/2-ІІ (коридор) площею 1,9 кв.м. загальною площею 27,0 кв.м., в тому числі житлової площі 24,3 кв.м., допоміжної 2,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 як на окремий, виділений в натурі об`єкт нерухомого майна в цілому.

Виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі цілу частку із майна, що знаходиться у спільній частковій власності, яке складає 34/100 частини квартири АДРЕСА_4 , припинивши право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.07.1997 року.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 ,яка складає 34/100 частини і включає в себе: приміщення 2-1 (житлове) площею 13,4 кв.м.; приміщення 2-2 ( житлове) площею 13,6 кв.м.; приміщення 2-3 (кухня) площею 4,29 кв.м.; приміщення 2-4 (сені) площею 10,3 кв.м.; приміщення ІІІ (веранда) площею 3,7 кв.м. - загальною площею - 45,3 кв.м., в тому числі житлової площі 27,0 кв.м., допоміжної 3,7 кв.м., підсобних приміщень 14,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_6 , як на окремий, виділений в натурі об`єкт нерухомого майна в цілому, визнавши право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по Ѕ частини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В.Хараджа