ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/760/19
провадження № 2/691/93/20
УХВАЛА

06 березня 2020 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І., сторін по справі: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ПАТ "Черкасиобленерго" Гайдай О.А., розглянувши заяву про самовідвід, у цивільній справі № 691/760/19, за позовною заявою ОСОБА_1 до Городищенського РЕМ Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебувають матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Городищенського РЕМ Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг.

06.03.2020 року у судовому засіданні суддею заявлено самовідвід на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, з тих підстав, що в двадцятих числах січня 2020 року стало відомо про те, що позивач звертався до адміністративного суду з позовом, де ставив питання, в тому числі, про визнання факту порушення термінів на розгляд позовної заяви, як системними на відмову у судовому захисті, що передбачено Міжнародною Конвенцією з прав людини та ст.55 Конституції України, норм ЦПК України (1), зобов`язати суддю розглянути подану позивачем заяву за жовтень 2018 року без його участі (2), зобов`язати Городищенський районний суд розглянути подану Лисенко ОСОБА_2 .М. позовну заяву за 22.06.2019 року до Городищенського району електричних мереж (провадження №2/691/507/19) без його участі (3), прийняти окрему ухвалу про посадову бездіяльність з метою корупційних міркувань суддів у справі № 691/1345/18 та направити її до Вищої ради правосуддя (4), відшкодувати моральну шкоду 200000,00 грн. у порядку ст.56 Конституції України за рахунок державного казначейства (5), та визначив відповідачем, в тому числі, суддю Городищенського районного суду Черкаської області Синицю Л.П..

Позивач ОСОБА_1 не погодився з доводами самовідводу судді, вказана обставина є надуманою, та зазначає, що адміністративна справа не стосується цієї справи, підстав для відводу немає.

Представник відповідача ПАТ "Черкасиобленерго" Гайдай О.А. покладається на розсуд суду.

Урахувавши обставини у справі, пов`язані з заявленим самовідводом суддею, думку сторін, матеріали цивільної справи, суд приходить до такого.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити , чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. та від 24.02.1993р. по справі «Фей проти Австрії» судом вказано, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

При цьому, враховуючи специфіку обставин, що можуть зумовити виникнення сумнівів у безсторонності та неупередженості судді, суд приходить до висновку про неможливість в даному випадку збереження ознаки безсторонності та неупередженості суду, а відтак з метою уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо об`єктивності розгляду справи та ухвалення кінцевого рішення, як у сторони у справі, так і будь-якої іншої сторонньої особи, вважаю за доцільне задовольнити заяву про самовідвід.

Окрім того, відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. На підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участь і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Таким чином, з метою уникнення сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді даної справи, вважаю за необхідне задовольнити самовідвід.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41, 258 - 261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Синиці Л.П. у цивільній справі № 691/760/19, № провадження 2/691/93/20, задовольнити.

Передати цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Городищенського РЕМ Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг, до канцелярії суду, для визначення іншого судді у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. П. Синиця