Провадження №2/447/795/20
Справа №447/2536/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

04.12.2020 м. Миколаїв

Львівська область

Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павліва В.Р.,

за участю секретаря судового засідання Волківської-Любінської Н.Б.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії

Процесуальні дії у справі.

17.09.2020 представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Красій Н. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії. В обгрунтування позову наведено наступне. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При інвентаризації пенсійних справ було виявлено, що в результаті перерахунку пенсії виключено з розрахунку загального стажу періоди виплати матеріальної допомоги з безробіття відповідно до п.1 ст. 31 Закону України "Про зайнятість населення" за період з 01.04.2014 по 30.09.2019 і як наслідок виникла переплата в сумі 7294,52 грн. Головним управлінням листом від 08.09.2020 № 1300-0221-8/69977 здійснено виклик ОСОБА_1 для вирішення питання погашення заборгованості в добровільному порядку. Однак, відповідач не з`явився. Ненадходження вказаної суми до бюджету Пенсійного фонду перешкоджеає виконанню одного з основних завдань Фонду - забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених, для повного та своєчасного фінансування виплати пенсій. А тому, вони були змушені звернутись в суд із вказаним позовом.

12.10.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановивши, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

05.11.2020 на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позовну заяву. Зокрема, позивач зазначила, що 18.04.2014 їй призначено пенсію за віком. Документи подані нею для призначення пенсії - це довідка архівного відділу Миколаївської РДА Львівської області від 08.04.2014 за №151-01-11 за період роботи 1980-1991 років та довідка Миколаївського районного центру зайнятості, яку вона донесла на вимогу Пенсійного фонду. Крім того, зазначила, що у листі Управління обслуговування громадян Миколаївського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області від 05.11.2019 фактично зазначено, що при призначенні пенсії їй помилково взято до розрахунку час перебування у центрі зайнятості з виплатою матеріальної допомоги, тобто цим самим визнано, що помилка сталась не з її вини.

13.11.2020 до суду надійшла відповідь на відзив від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому зазначено, що 08.09.2020 №1300-0221-8/69977 здійснено виклик ОСОБА_1 для вирішення питання погашення заборгованості в добровільному порядку. Однак відповідачка не з`явилась. Вважають, що надмірна виплата пенсії за період з 01.04.2014 по 30.09.2019 в сумі 7294,52 грн. ОСОБА_1 фактично є завданням матеріальної шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України.

Відповідачка заперечення на відповідь на відзив до суду не подала.

Суд встановив:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 18 квітня 2014 їй призначено пенсію за віком.

У відповідності до довідки Миколаївського районного центру зайнятості від 08.05.2014 №2106/03 ОСОБА_1 була зареєстрована у Миколаївському районному центрі зайнятості як безробітна з 10.09.2001 та знята з обліку 23.06.2003, а також зазначено виплати, які їй було здійснено за періоди перебування на обліку. Зазначена довідка видана станом на 08.05.2014 та не містить жодної інформації щодо перебування відповідача на обліку з 01.04.2014.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України від 05.11.2019 №105/4862/71-92/1103-06 при призначенні пенсії ОСОБА_1 помилково взято до розрахунку час перебування у центрі зайнятості з виплатою матеріальної допомоги з 02.08.2000 по 28.02.2001, з 11.10.2002 по 08.04.2003

Оцінка суду:

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «;Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Отже, обов`язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги є наявність встановленого факту умисних дій особи щодо подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на визначення її розміру.

При цьому статтею ст.1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто механізм повернення надмірно сплачених сум допомоги передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, що отримує допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством.

Закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Отже, зазначене у статті 1215ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності рахункової помилки з боку особи, яка проводить таку виплату та недобросовісності з боку набувача.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91 цс 14.

Доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, чи надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії, позивачем надано не було.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження недобросовісної поведінки відповідачки, виплата пенсії була проведена позивачем добровільно, на законних підставах, за відсутності рахункової помилки з боку позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідачки чи фактів її зловживань, наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з відповідачки надмірно виплаченої суми пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або ж ст. 1212 ЦПК України, а тому з урахуванням встановлених вище обставин справи позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 04.12.2020.

Суддя Павлів В. Р.