Справа № 497/1687/17
Провадження № 2-р/497/2/20
УХВАЛА

03.03.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Раца В.А.

за участю секретаря Божевої І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Болград заяву Болградської районної ради Одеської області про роз`яснення рішення Болградського районного суду Одеської області за позовом ОСОБА_1 до Болградської районної ради Одеської області, Болградської районної державної адміністрації Одеської області про визнання незаконним, скасування рішення про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 03.05.2018 року позов ОСОБА_1 до Болградської районної ради Одеської області, Болградської районної державної адміністрації Одеської області про визнання незаконними, скасування рішень про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати був задоволено частково. Це рішення постановою Апеляційного суду Одеської області від 18.09.2018 року в частині поновлення на роботі залишено без змін, тобто рішення набрало законної сили.

Ухвалою суду від 23.08.2019 року за заявою Голови Болградської районної державної адміністрації Одеської області рішення суду було роз`яснено, а саме роз`яснено, що для поновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді головного лікаря Комунальної установи «Болградська центральна районна лікарня» з 27 жовтня 2017 року, уповноваженою законодавством особою необхідно прийняте відповідне рішення про його поновлення на роботі на відповідній посаді, в якому також, у випадку перебування на цієї посаді іншого працівника, зазначити про звільнення такого працівника на підставі п.6 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

20.02.2020 року з заявою про роз`яснення цього самого рішення звернувся Голова Болградської районної ради Одеської області Дімитров Д.С. та просить роз`яснити пункт 2 вищезазначеного рішення стосовно підстав, за якими рішення Болградської районної ради Одеської області № 210-VІІ «Про звільнення із займаної посади головного лікаря комунальної установи «Болградська центральна районна лікарня» від 26 жовтня 2017 року може бути визнане незаконним та скасоване, а також роз`яснити в частині дій, які можуть бути прийняті районною радою у межах своїх повноважень, а також, щоб суд вважав рішення виконаним. Свою заяву обґрунтовує тим, що механізм поновлення ОСОБА_1 є не зрозумілим, оскільки 30 січня 2018 року набув чинності Закон України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» № 2168-VІІІ від 19.10.2017 року. 20 грудня 2018 року Болградською районною радою прийнято рішення № 351-VІІ «Про затвердження Статусу комунального некомерційного підприємства «Болградська центральна районна лікарня» Болградської районної ради Одеської області», яким затверджено Статут КНП «Болградська ЦРЛ» у новій редакції, у зв`язку із чим Болградська районна державна адміністрація припинила виконувати повноваження з управління підприємством, які з того часу виконує власник. Болградською районною радою в даній редакції Статусу враховано зміни, передбачені наказом Міністерства охорони здоров`я України № 1977 від 31.10.2018 року. Відповідним наказом були внесені зміни до «Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я» і ліквідована посада головного лікаря, встановлена посада Генерального директора, призначення на яку відбувається на конкурсній основі відповідно до статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я». Невиконане рішення суду призвело до стягування на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу. КНП «Болградська ЦРЛ» забезпечується фінансовими ресурсами для організації належного функціонування та надання медичних послуг населенню Болградського району за рахунок коштів медичної субвенції додаткової дотації з державного бюджету та коштів районного бюджету, а тому стягнення на користь ОСОБА_1 суттєво впливає на діяльність закладів охорони здоров`я.

В судовому засіданні представник Болградської районної ради Одеської області Карапіря О.М., яка діє на підставі довіреності № 1211/03-08 від 02.03.2020 року, підтримала заяву про роз`яснення рішення та просила роз`яснити як саме необхідно виконати рішення суду, тому що на даний час посаду головного лікаря ліквідовано.

Представник позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності від 01.11.2017 року, виданої терміном на три роки, в судовому засідання зазначив, що заява необґрунтована, та до цього часу з моменту ухвалення рішення про поновлення на роботі Болградська районна рада не прийняла жодної дії для виконання рішення, що рішення суду в 2019 році вже роз`яснювалося, але навіть це не спонукало відповідачів виконати рішення суду, тому просить відмовити в задоволенні вище зазначеної заяви.

Представник Болградської районної державної адміністрації Одеської області Рожков О.В., який діє на підставі довіреності № 01/01-34/295 від 24.02.2020 року в судовому засіданні зазначив, що рішення цілком йому зрозуміло.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

У п. 21 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до ст.221 ЦПК України роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Як вбачається із заяви, представник заявника просить навести підстави, за якими рішення Болградської районної ради № 210-VІІ «Про звільнення із займаної посади головного лікаря комунальної установи «Болградська центральна районна лікарня» від 26.10.2017 року може бути визнане незаконним та скасоване; та роз`яснити які саме дії можуть бути прийняті районною радою у межах своїх повноважень, а також, щоб суд вважав рішення виконаним.

Так, 03.05.2018 року суд постановив рішення, згідно якого скасував рішення Болградської районної ради Одеської області № 210-VІІ «Про звільнення із займаної посади головного лікаря комунальної установи «Болградська районна лікарня» від 26 жовтня 2017 року; скасував розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області № 415/А-2017 «Про звільнення головного лікаря КУ «Болградська центральна районна лікарня» від 26 жовтня 2017 року; поновив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді головного лікаря Комунальної установи «Болградська центральна районна лікарня» з 27 жовтня 2017 року. Також у цьому рішенні допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі позивача.

Вказане рішення суду набрало законної сили, згідно ухвали апеляційного суду Одеської області від 18.09.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи до цього часу вказане рішення не виконане.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, в даному випадку це суд. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню (ч.5 ст.235 КЗпП України).

Пунктом 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Тобто, як встановлено судом при розгляді справи по суті відповідно до Статуту КУ «Болградська ЦРЛ», затвердженого рішенням Болградської районної ради Одеської області від 20.12.2012 року №354-VI, власником лікарні є Болградська районна рада (п.с.1.1), при цьому комунальний заклад підзвітний та підконтрольний Болградській райдержадміністрації.

За змістом п.п.8.3.4 Статуту до виняткової компетенції Болградської райради належить прийняття рішення про призначення керівника Установи та його звільнення з підстав порушення ним законодавства України, умов трудового договору та цього статуту.

Підстави скасування рішення Болградської районної ради Одеської області № 210-VІІ «Про звільнення із займаної посади головного лікаря комунальної установи «Болградська районна лікарня» від 26 жовтня 2017 року зазначені в мотивувальній частині рішення суду, й рішення ради не може бути визнане незаконним та скасоване, як то зазначено в заяві, а вже визнано незаконним та скасоване судовим рішенням від 03.05.2018 року, тому цей пункт заяви не підлягає роз`ясненню.

Щодо дій Болградської районної ради Одеської області в межа її повноважень для поновлення ОСОБА_1 на посаді, а також, щоб суд вважав рішення виконаним.

Як вже роз`яснювалося ухвалою суду від 23.08.2019 року належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Окрім того, суд знову зазначає, що згідно зі ст.124 Конституції України. ст.14 ЦПК України, ст.14 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Так як рішення суду про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню, відповідачі після прийняття судового рішення, а саме ще 03.05.2018 року, повинні були прийняти заходи щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі, а на той час посада головного лікаря не була ліквідована. Також суд зазначає, що навіть після набрання рішенням суду законної сили посада головного лікаря не була ліквідована, а тому відповідачам нічого не перешкоджало для виконання рішенням суду, яке вже набрало законної сили, тому це питання не підлягає роз`ясненню.

Як зазначив Європейський суд в п. 51 рішення по справі " ОСОБА_3 проти України" (заява N 40450/04) від 15 жовтня 2009 р. (остаточне 15/01/2010)) право на суд, захищене статтею ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 р., п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеного прецедентного права Суду § 1 статті 6 гарантує кожному право подати в суд чи відповідний орган будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, § 1 статті 6 передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на шкоду будь-якій стороні. Важко уявити собі ситуацію, якби § 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надано сторонам у спорі, - справедливість, відкритість і розумність строку провадження, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікувавши Конвенцію.

Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції.

Суд вважає, що усі ті гарантії, які передбачені в § 1 статті 6 Конвенції, повинні застосовуватися і на стадії виконання рішення. Однією з таких гарантій є встановлення розумного строку провадження, а отже, і розумного строку виконання рішення суду. Розумність строку виконання в кожній справі оцінюється окремо, враховуючи складність справи, поведінку заявника та державних органів .

Таким чином, якщо рішення набрало законної сили то воно було виконане в строки встановлені національним законодавством України. При цьому будь-які процесуальні дії відповідача не можуть бути виправданням для такого тривалого невиконання рішення суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд звертає увагу всіх компетентних державних органів на необхідність врахування Європейської Конвенції з прав людини та практики Європейського суду, які є джерелом права (ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 р.) та пропонує неухильно дотримуватися вимог закону щодо негайного виконання рішення суду.

На підставі вищезазначеного суд вважає, що заява про роз`яснення судового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 271 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Болградської районної ради Одеської області про роз`яснення рішення Болградського районного суду Одеської області за позовом ОСОБА_1 до Болградської районної ради Одеської області, Болградської районної державної адміністрації Одеської області про визнання незаконним, скасування рішення про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати - відмовити.

Ухвала суду протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складений 06.03.2020 року.

Суддя В.А.Раца