Справа № 372/4161/19
Провадження № 2-599/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 березня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Денисенко Ю.С.

представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 22 липня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час шлюбу сторонами, було придбано земельну ділянку площею 0,0970 га. кадастровий номер :04:005:0009, розташовану на території Старобезрадичівської сільської ради, АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Загальна вартістю придбаної земельної ділянки 160 000 грн. Договір купівлі продажу як і подальша державна реєстрація права власності була проведена на ОСОБА_3 . Між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 27.08.2011 ІНФОРМАЦІЯ_1 . було укладено шлюбний договір, відповідно до якого його предметом є врегулювання майнових відносин під час перебування у шлюбі, зареєстрованого 22.07.2005 року та після його розірвання. Просить суд винести рішення, яким поділити спільне майно подружжя.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві та просив їх задовольнити в

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав.

Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Суд, вивчивши позов, заяву та надані докази приходить до наступного висновку.

Згідност.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Судом встановлено та не оспарюється сторонами факт придбання в період шлюбу земельної ділянки площею 0,0970 га. кадастровий номер :04:005:0009, розташовану на території Старобезрадичівської сільської ради, АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Загальна вартістю придбаної земельної ділянки 160 000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60,69 СКч. 3ст. 368ЦК) відповідно до частин 2, 3ст. 325ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Стаття 70 СК України, встановлює, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України, передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власністю подружжя ділиться між ними в натурі.

Відповідно до копії рішення Вінницького міського суду у цивільній спарві № 127/3754/16-ц шлюб між сторонами розірвано (а.с.6)

Між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 27.08.2011 ІНФОРМАЦІЯ_1 . було укладено шлюбний договір, відповідно до якого його предметом є врегулювання майнових відносин під час перебування у шлюбі, зареєстрованого 22.07.2005 року та після його розірвання (п. 1.1. Шлюбного договору).

Відповідно до п. 2.5.2 шлюбного договору спільною сумісною власністю сторін є майно, нажите сторонами під час шлюбу, яке підлягає державній реєстрації, без різниці на ім`я якої із сторін зареєстровано рухоме або нерухоме майно.

«Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя» (ч. 1, 2 ст. 60 СК України).

Згідно з ч. 2ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно зі ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11400 грн., суд виходить із фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг, складності правовідносин між сторонами та їх правового регулювання, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне задовольнити вказані вимоги.

Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 800,00 гривні, що підтверджено наданою квитанцією. За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 281-283 ЦПК України, ст. ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 3, 15, 16, 183, 355, 368, 372 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати право спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0970 га. кадастровий номер :04:005:0009, розташовану на території Старобезрадичівської сільської ради, АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,0970 га. кадастровий номер :04:005:0009, розташовану на території Старобезрадичівської сільської ради, село АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 800,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 11 400 грн. 00 коп..

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.М. Зінченко