КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 356/1373/17

номер провадження: 22-ц/824/511/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Яворського М.А.,

за участю секретаря - Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 11 листопада 2019 року у складі судді Коваленка К.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 не виконує своїх обов`язків по вихованню та розвитку дитини, не піклується про неї, жорстоко поводиться.

З 24 лютого 2017 року ОСОБА_4 , їх онука, стала проживати разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Березанського міського суду Київської області від 16 серпня 2017 року визначено місце проживання ОСОБА_4 із її бабусею ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Березанського міського суду Київської області від 30 серпня 2017 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , 2007 року народження, в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Однак ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та повністю позбавив дитину матеріального забезпечення.

24 лютого 2017 року коли відповідач відправляв свою доньку до позивачів у місто Київ, він не віддав її одяг, взуття, книжок, іграшок, медичних документів. Фактично з самого народження дитини позивачі її повністю одягали, взували і утримували.

ОСОБА_4 категорично заперечує проти повернення до батька в місто Березань, посилаючись на жорстоке поводження з нею батька та його співмешканки.

За весь період проживання дитини у позивачів батько жодного разу не поцікавився станом здоров`я дитини, її справами та не надіслав жодного разу кошти на утримання дочки.

З огляду на викладене, позивачі просили позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 грудня 2017 року.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 на утримання онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 грудня 2017 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.106-108, т.2).

Постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року залишено без змін (а.с.71-81, т.3).

Постановою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано та прийнято в цій частині нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: служба в справах дітей Деснянської РДА в місті Києві, про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі по 1 120 грн 00 коп. з кожного (а.с.187-191, т.3).

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 рокуза нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що скасування постановою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , є істотною обставиною для вирішення справи в частині вирішення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів, яка не могла бути відома йому на час розгляду справи. Тому вважав, що ці обставини є нововиявленими відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив скасувати рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання онуки ОСОБА_4 відмовити.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 11 листопада 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 рокуза нововиявленими обставинами - відмовлено .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дав оцінки його вимогам заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами. Вказує, що він помилково не вказав у прохальній частині касаційної скарги, поданої ним до Верховного Суду про скасування рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року у повному обсязі. Вважав, що вимога про позбавлення батьківських прав та вимога про стягнення аліментів повинні були розглядатись Верховним Судом разом. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що він не позбавлений батьківських прав та рішенням апеляційного суду Київської області від 22 травня 2013 року визначено місце проживання його доньки разом з ним, а тому відсутні підстави для стягнення з нього аліментів.

Учасники справи не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними й такими, що відповідають обставинам справи й вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалама справи, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року, позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 на утримання онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 грудня 2017 року .

Постановою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано та прийнято в цій частині нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: служба в справах дітей Деснянської РДА в місті Києві, про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, ОСОБА_1 посилався на те, щоскасування постановою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , є істотною обставиною для вирішення справи в частині вирішення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів, яка не могла бути відома йому на час розгляду справи. Тому вважав, що ці обставини є нововиявленими відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, оскільки скасування постановою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року судових рішень в частині вирішення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , не є підставою для перегляду цих судових рішень за нововиявленими обставинами в частині вирішення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 рокуза нововиявленими обставинами, є правильними.

Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не позбавлений батьківських прав та рішенням апеляційного суду Київської області від 22 травня 2013 року визначено місце проживання його доньки разом з ним, а тому вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього аліментів, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду про відсутність підстав задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 рокуза нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 11 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: