Справа № 592/1373/20
Провадження № 2-к/592/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черей С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання судді Бобровського районного суду Вороніжскої області Російської Федерації Степанової Т.М. про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

встановив:

До суду надійшло клопотання судді Бобровського районного суду Вороніжскої області Російської Федерації Степанової Т.М. від 19.11.2019 року про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Бобровського районного суду Вороніжскої області Російської Федерації від 06 липня 2018 року (справа № 2-388/2018) про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору у розмірі 1579,21 рублів.

Вказані правовідносини регулюються гл. 1 розд. ІХ ЦПК України, розділом V Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27 червня 2008 року зі змінами, внесеними наказом № 29/5/2 від 11 січня 2016 року (далі Інструкція) з урахуванням умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Відповідно до ч. 1ст.467 ЦПК України боржник ОСОБА_1 була повідомлена про надходження клопотання судді Бобровського районного суду Вороніжскої області Російської Федерації Степанової Т.М. від 19.11.2019 року про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Бобровського районного суду Вороніжскої області Російської Федерації від 06 липня 2018 року (справа № 2-388/2018) про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору у розмірі 1579,21 рублів, а також їй було запропоновано у місячний строк надати до Ковпаківського районного суду м. Суми можливі заперечення проти даного клопотання.

02.03.2020 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про те, що остання не заперечує проти призначення справи до розгляду.

02.03.2020 ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 09-15 годину 06.03.2020.

02.03.2020 від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

За вимогами ч. 1 ст.464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходження боржника.

Відповідно до ч. 5 ст.467 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не порушено питання про перенесення його розгляду. Питань про перенесення розгляду даного клопотання до суду не надходило.

Суд, розглянувши подані документи, вважає за необхідне клопотання судді Бобровського районного суду Вороніжскої області Російської Федерації Степанової Т.М. від 19.11.2019 року про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Бобровського районного суду Вороніжскої області Російської Федерації від 06 липня 2018 року (справа № 2-388/2018) про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору у розмірі 1579,21 рублів задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на контролі Північно-Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Суми) Міністерства юстиції України, згідно з вимогами Глави 1 Розділу 8 ЦПК України та розділу V Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затверджених спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, клопотання суду Російської Федерації про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення російського суду відностно ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п. 1,2 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів. Клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

У відповідності до ч. 1 ст.463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч.2 ст.466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Рішення суду Бобровського районного суду Вороніжскої області Російської Федерації від 06 липня 2018 року в частині стягнення державного мита в дохід держаного бюджету з ОСОБА_1 який згідно матеріалів доручення проживає за адресою АДРЕСА_1 , не виконувалось.

Підстави для відмови у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, визначені ст.468 ЦПК України, не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

За курсом Національного банку України станом на 06.03.2020 року російський рубль дорівнює 0,37148 грн.

Таким чином, суд вважає необхідним визначити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 в розмірі 586,64 грн. (0,37148*1579,21 = 586,6464).

Керуючись ст.ст. 462-467 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання рішення Бобровського районного суду Вороніжскої області Російської Федерації від 06 липня 2018 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у розмірі 1579 (одна тисяча п`ятсот сімдесят дев`ять) російських рублів 21 коп., що за курсом Національного банку України станом на 06.03.2020 року становить 586 (п`ятсот вісімдесят шість) грн. 64 коп. в дохід держави («КБК Госпошлина по делам, рассматриваемым в судах общей юрисдикции; ОКАТО по месту совершения юридически значимого действия 0; Получатель: Управление Федерального казначейства по Воронежской области (Межрайонная ИФНС России № 11 по Воронежской областе); ИНН КПП 365201001; Счет получателя: НОМЕР_1 ; Банк получателя: ГРКЦ ГУ Банка России по Воронежской области г.Воронеж; БИК 042007001.»).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Литовченко