Справа № 308/8007/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участі секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення.

У позовній заяві позивач посилається на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 09.10.2009 року розірвано шлюб, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також вирішено питання, що сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на виховання ОСОБА_1 . 30 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Вказує, що 19 листопада 2010 року Ужгородським міськрайонним судом по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів винесено рішення, яким позов задоволено частково, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Зазначає, що 14 жовтня 2014 року головним державним виконавцем Ушенко Ю.П. районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2п-8749/10, виданого 02.12.2010 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 25.09.2010 року і до повноліття.

Також вказує, що згідно з довідкою №112 від 29 травня 2019 року, виданою Ужгородською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №15, дитина ОСОБА_5 дійсно навчається в 5-А класі даної школи.

Згідно з довідкою № 30.104001/209/s від 10 травня 2019 року, виданою Технічним університетом м. Кошице в Словацькій республіці син ОСОБА_4 зарахований на денну форму навчання на факультет електротехніки та інформатики в 2019/2020 навчальному році.

Пояснює, що станом на сьогодні стягуваний розмір аліментів є недостатнім, оскільки діти підросли, старший син зарахований на навчання за кордоном, а молодша донька теж навчається, тому збільшилися витрати на їх утримання. Її матеріальне становище не дозволяє повною мірою забезпечити потреби дітей, а тим більше навчання за кордоном старшого сина. Крім того, відповідач не цікавиться дітьми, не бере участі у їх вихованні та не бере участі у додаткових витратах на дітей. Також відмічає, що матеріальне становище відповідача покращилось, що підтверджується довідкою про доходи відповідача.

У зв`язку із тим, що на сьогоднішній день відповідач офіційно працює на посаді директора ТОВ «Столичний комфорт» та отримує офіційний дохід, виникає необхідність у зміні способу стягнення аліментів з 2000 (двох тисяч) гривень на обох дітей щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття на 1/3 (одну третину) всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення найменшою дитиною повноліття.

Вказує, що дохід відповідача підтверджується довідкою про доходи №103 від 25.06.2019 року, у якій вказано, що він працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» з 5 січня 2018 року на посаді директора і дохід за період з 1 грудня 2018 року по 31 травня 2019 року склав 135 050, 48 (сто тридцять п`ять тисяч п`ятдесят гривень 48 копійок).

Таким чином, вважає, що при сплаті відповідачем аліментів 1/3 (одної третини) всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей щомісяця забезпечується їхня рівність при несенні обов`язку утримання дітей. Обоє дітей на сьогоднішній день навчаються, що тягне за собою великі витрати, крім того, такий розмір аліментів пов`язаний із цінами на харчування, одяг, комунальні послуги, тобто зв`язаний із щоденними потребами дітей та середніми цінами на предмети першої необхідності, і є необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідач інших утриманців не має, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів.

На підставі вищевикладеного, просить суд:

1. Збільшити розмір аліментів та змінити спосіб їх стягнення, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 , який був встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2010 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття на стягнення аліментів у розмірі 1/3 (одної третини) всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

2. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (одну четверту) всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з 09.09.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

3. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір.

03.10.2019 року відповідач по справі ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що по суті позовних вимог повідомляє суд, що не відповідають дійсності наведені позивачкою у позовній заяві обставини відносно того, що він не бере участь у вихованні та утриманні дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так дійсно через постійні скандали зі сторони ОСОБА_1 , що унеможливило проживання однією сім`єю, він подав до суду позов про розірвання шлюбу, який Ужгородський міськрайонний суд задовольнив та 09.10.2009 року постановив рішення про розірвання шлюбу.

При розгляді у 2010 році позову ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів на утримання дітей суд взяв до уваги, що він добровільно погодився у 2010 році на виплату аліментів у розмірі 50% від його заробітної плати станом на 2010 рік та постановив відповідне судове рішення.

Також вказує, що після розлучення він добровільно подарував дітям в рівних долях належну йому трикімнатну квартиру площею 68 кв. м. вартістю 53 000,00 дол. США, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі його діти проживають у даний час разом з ОСОБА_1 . Вказана адреса зазначена позивачкою у позовній заяві як місце її реєстрації та проживання. Таким чином, стверджує, що він після розлучення, він забезпечив своїм дітям гідні умови проживання.

Також повідомляє суд, що коли він приїжджає з м. Києва у м. Ужгород, він завжди зустрічається та спілкується з своїми дітьми та дає дітям кошти на їх потреби та купляє речі про які просять діти.

Таким чином, стверджує, що не відповідає дійсності твердження позивачки, що він не турбується про своїх дітей та не надає їм фінансової допомоги окрім аліментів у розмірі 2000 грн.

Доводить до відома суду, що у даний час він перебуває у шлюбі від якого має доньку ОСОБА_6 , 2011 року народження, яка проживає у м. Ужгород разом з дружиною та також потребує його фінансової підтримки.

Також стверджує, що крім цього на його утриманні знаходяться його батьки: батько ОСОБА_7 , 1954 року народження, інвалід другої групи, який у жовтні 2018 року переніс інсульт та до цього часу не відновив своє здоров`я та мати ОСОБА_8 , 1954 року народження, яка є пенсіонеркою.

Пояснює, що на утримання батьків та лікування батька, він витрачає кожен місяць значні кошти. У м. Києві він винаймає квартиру за оренду якої кожного місяця платить 4000,00 грн. та оплачує комунальні послуги.

Таким чином, вказує, що задоволення позовних вимог позивачки у заявленому розмірі позбавить його можливості проживати та внаслідок цього працювати у м. Києві та отримувати заробітну плату достатню для піклування про дітей від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки від теперішнього шлюбу ОСОБА_6 , 2011 року народження та його батьків: ОСОБА_7 , 1954 року народження, інваліда другої групи та матері ОСОБА_8 , 1954 року народження, яка є пенсіонеркою та оплачувати у м. Києві оренду квартири та комунальні послуги.

За таких обставин просить суд залишити без змін рішення суду від 19 листопада 2010 року щодо розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відмовити позивачеві у задоволенні позову.

07.10.2019 року позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якій зазначає, що відзив відповідача є необґрунтованим, з огляду на те, що за час шлюбу з відповідачем, спільно з нею було взято кредит на придбання квартири по АДРЕСА_1 , однак через те, що вона була вагітна, кредит було оформлено на відповідача (договір кредиту від 02.08.2019 року № ML-800/042/2007 в ЗАТ «ОТП Банк» додається), дана квартира була взята в іпотеку (договір іпотеки від 02.08.2007 року № PML- 800/042/2007 додається), саме вона виступила поручителем даного договору кредиту (договір поруки № SR-800/170/2007 додається).

Стверджує, що з метою погашення взятого кредиту на квартиру по АДРЕСА_1 , нею продано власне нерухоме майно, яке не являлося спільним майном подружжя, а саме квартиру АДРЕСА_2 , яка була їй подарована.

Також, щодо доводів відповідача про те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, батьків та здійснює витрати та утримання їхніх спільних дітей, то просить врахувати, що на її утриманні, крім дітей теж перебуває пристаріла мати, однак не зважаючи на обов`язок кожної дитини допомагати своїм батькам, батьки відповідача отримують пенсію, яка забезпечує їм хоча б мінімальний рівень і потреби на їх прожиття, на відміну від дітей, які не мають можливість самостійно без допомоги батьків себе утримувати, харчувати та навчати. Щодо неповнолітньої дитини відповідача, як батько він зобов`язаний утримувати своїх дітей, крім того вимоги заявлені нею є мінімальними по відношенню двох спільних дітей.

Також, позивач вважає, що відповідач пропустив строк подачі відзиву, так як жодних доказів про дату отримання ним ухвали про відкриття провадження у справі, ним не надано.

15.10.2019 року відповідач ОСОБА_2 подав заперечення на відповідь на відзив, в яких спростовує твердження позивача про пропуск ним строку для подання відзиву.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Згідно з розпорядженням керівника апарату суду № 647 від 30.09.2019 року, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований перерозподіл матеріалів справи № 308/8007/19 у зв`язку з тим, що суддя Тхір О.А. відрахована зі штату Ужгородського міськрайонного суду (закінчення строку тимчасового переведення) згідно Наказу Ужгородського міськрайонного суду № 300/02-06 від 20.09.2019 року.

30.09.2019 року автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею з розгляду даної справи визначено Лемак О.В.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги в повному розмірі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з підстав викладених ним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2009 року розірвано шлюб, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на виховання ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 30 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Також судом встановлено, що 19 листопада 2010 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів винесено рішення, яким позов задоволено частково, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

14 жовтня 2014 року головним державним виконавцем Ушенко Ю.П. районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2п-8749/10, виданого 02.12.2010 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 25.09.2010 року і до повноліття, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 45085142 від 14.10.2014 року.

Як вбачається з копії довідки № 112 від 29 травня 2019 року, виданою Ужгородською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №15, ОСОБА_5 дійсно навчається в 5-А класі даної школи.

Як вбачається з копії довідки № 30.104001/209/s від 10 травня 2019 року, виданою Технічним університетом м. Кошице в Словацькій республіці з перекладом, ОСОБА_4 зарахований на денну форму навчання на факультет електротехніки та інформатики в 2019/2020 навчальному році.

Зі змісту позовної заяви позивачки вбачається, що станом на сьогодні стягуваний розмір аліментів є недостатнім, оскільки діти підросли, старший син зарахований на навчання за кордоном, а молодша донька теж навчається, тому збільшилися витрати на їх утримання. Її матеріальне становище не дозволяє повною мірою забезпечити потреби дітей, а тим більше навчання за кордоном старшого сина. Крім того, стверджує, що відповідач не цікавиться дітьми, не бере участі у їх вихованні та не бере участі у додаткових витратах на дітей.

У зв`язку із тим, що на сьогоднішній день відповідач офіційно працює на посаді директора ТОВ «Столичний комфорт» та отримує офіційний дохід, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на обох дітей щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття на частку від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення найменшою дитиною повноліття.

Дохід відповідача підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки про доходи №103 від 25.06.2019 року, у якій вказано, що ОСОБА_2 працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» з 5 січня 2018 року на посаді директора і дохід за період з 1 грудня 2018 року по 31 травня 2019 року склав 135 050, 48 (сто тридцять п`ять тисяч п`ятдесят гривень 48 копійок).

Судом також встановлено, що у відповідача на утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03.11.2011 року.

Також на утриманні відповідача перебуває мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 від 10.01.1954 року та батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який має другу групу інвалідності, що підтверджується копією довідки МСЕ № 0178591.

Окрім того, з договору оренди житлового приміщення від 11.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 у м. Києві орендує квартиру за 4000,00 грн.

Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України); ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України).

Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися.

Позивачка посилається як на підставу для зміну розміру аліментів зміни матеріального стану, а саме погіршення її матеріального стану, про що свідчить як і збільшення віку дітей, а відповідно і збільшення витрат необхідних на їх утримання, так як і покращення матеріального стану відповідача, який на даний момент офіційно працевлаштований, на підтвердження чого подала відповідні належні та допустимі докази.

Однак, на обґрунтування заперечень відповідачем також надано підтверджуючі докази про зміну сімейного стану відповідача, в результаті чого на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина, а також перебування на його утриманні матері пенсіонера та батька пенсіонера з інвалідністю.

Суд, надавши правову оцінку доказам, на які посилається позивач та відповідач, враховує зміну матеріального становища сторін, що з огляду на зміну віку дітей відповідно збільшилися витрати на їх утримання, окрім того з 2010 року змінився розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також зміну сімейного становища відповідача та перебування на його утриманні непрацездатних батьків, керуючись Сімейним кодексом України, для забезпечення нормального життєвого рівня необхідного для розвитку дитини, витрат необхідних для належного виховання, розвитку та утримання спільної дитини, що складають витрати на одяг, харчування та інші необхідні витрати суд вважає, що позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів підлягають до часткового задоволення, а саме суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення, встановленого рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2010 року, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј (однієї четвертої) всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується сина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то судом встановлено, що на день розгляду даної справи останній є повнолітнім, а тому позов в частині стягнення аліментів на його утримання до досягнення ним повноліття не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, судом передбачено право на звернення суду з вимогою про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання у порядку передбаченому ст. 199 СК України.

Водночас, за змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182, 184, 191, 192 СК України, ст. ст. 13, 76, 81, 4, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279,354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2010 року, та стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , мешканки АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј (однієї четвертої) всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_3 ) на користь держави, судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Лемак О.В.