Справа № 351/2184/19
Номер провадження №2/351/135/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2020 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Собка В.М.
секретар - Нагірняк В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, свої позовні вимоги мотивувала тим, що згідно договору дарування від 28.08.2001 р. позивачці на праві власності належить житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 . У вищезазначеному житловому будинку прописані і проживають: ОСОБА_3 -син, ОСОБА_4 його дружина, та їхні діти- ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В цьому житловому будинку прописаний онук позивачки ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_3 від першого шлюбу. Відразу після розірвання шлюбу у 2009 р. відповідача по справі забрала його мати і з того часу він не проживає в належному позивачці будинку. Оскільки відповідач прописаний в житловому будинку належному позивачці, однак в ньому не проживає, виникають проблеми з оплатою комунальних послуг та отримання субсидій, які не надаються, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом.
Позивачка подала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, просила позов задоволити, справу розглядати за її відсутності, згідна на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся на веб-сайті суду, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань:
-з акту обстеження матеріально- побутових умов ОСОБА_1 від 01.10.2019 р. № 3368, виданого виконавчим комітетом Снятинської міської ради Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що при огляді житлових умов виявлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак за даною адресою більше 9 років не проживає.
З договору дарування житлового будинку від 28.08.2001 р. вбачається, що ОСОБА_7 подарував ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно слідує, що за ОСОБА_1 на підставі договору дарування зареєстровано право власності на будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
З довідки від 01.10.2019 р. №3369, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Снятинського району Івано-Франківської області, вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані син ОСОБА_3 , 1980 р.н., невістка ОСОБА_4 , 1979 р.н., внук ОСОБА_5 , 2012 р.н., син невістки ОСОБА_6 , 2003 р.н., внук ОСОБА_2 , 2001 р. зареєстрований але не проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачці житловому будинку понад 1 рік, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання у цьому будинку. В решті позову слід відмовити, оскільки визнання втратившим право на проживання тягне за собою зняття з реєстрації.
На підставі ст. ст. 319, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280-282ЦПК, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: В.М.Собко