Справа № 175/1632/19
Провадження № 2/175/443/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк Олена Володимирівна, Садівниче товариство «Експрес» про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив суд постановити рішення, яким встановити факт постійного спільного проживання його, ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ним, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 0,040 га, яка розташована на території Садового товариства «Експрес» Підгородненської міської ради, передану для садівництва, та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №036457 від 27 квітня 1999 року належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та його адвокат за ордером про надання правової допомоги ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника (а.с.38).

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення (а.с.82).

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.39).

Представник третьої особи Садівничого товариства «Експрес» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим відправленням, що повернулося за закінченням терміну зберігання (а.с.51-52).

Вислухавши позивача та його адвоката, свідка ОСОБА_6 , повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,040 га, яка розташована на території Садового товариства «Експрес» Підгородненської міської ради, передану для садівництва, та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №036457 від 27 квітня 1999 року (а.с.8). Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , однак у встановленому законом порядку правовстановлюючий документ на спадщину не оформлювала.

Через декілька років після смерті чоловіка, ОСОБА_3 переїхала проживати в квартиру доньки ОСОБА_2 , де проживала на самоті. Наприкінці 2011 року стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився, тому на початку 2012 року ОСОБА_1 переселився в квартиру сестри де проживала матір, з метою надання постійного стороннього догляду ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 року померла матір позивача ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом №2114 від 25 березня 2013 року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10). Таким чином, на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 постійно проживав разом зі своєю матір`ю, тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори Івановський О.Г. не звертався, оскільки вважав, що такої необхідності немає, так як на момент смерті матері проживав разом з нею.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв?язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,040 га, яка розташована на території Садового товариства «Експрес» Підгородненської міської ради, передану для садівництва, та яка належала чоловіку спадкодавиці ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №036457 від 27 квітня 1999 року. За часи свого життя ОСОБА_3 заповіту не складала. ОСОБА_1 користується спадковою земельною ділянкою та займається садівництвом.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадщину, внаслідок чого нотаріусом була заведена спадкова справа пфсл смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 за №70/2018 (а.с.54-71). У зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 вересня 2018 року (а.с.66). Тому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом за захистом своїх спадкових прав.

У ст. 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом ст. 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання позивача не може бути доказом того, що вони не проживали разом, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17.

Таким чином, враховуючи сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, та вислухавши пояснення свідка ОСОБА_6 , суд прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цей юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить оформлення спадкових прав, а тому позов в цій частині слід задовольнити, встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз. 3 п. 23 вказаної Постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом, захисту цивільних прав та інтересів зокрема є визнання права.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач вступив в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за законом, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 315, 328, 392, 1216-1218, 1225, 1258, 1296 ЦК України, ст. 125 ЗК України, Законом України «Про нотаріат», Постановою Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , разом зі спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 0,040 га, яка розташована на території Садового товариства «Експрес» Підгородненської міської ради, передану для садівництва, та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №036457 від 27 квітня 1999 року належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.