Справа № 137/1090/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голота О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Літинської селишної ради Літинського району Вінницької області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаним позовом, в якому зазначають, що ОСОБА_1 , починаючи з 19.09.2001 року є зареєстрованим та проживає у квартирі АДРЕСА_1 .

Разом з ним проживають та зареєстровані його дружина, ОСОБА_2 та син ОСОБА_4 , з січня 2002 року.

Дана квартира була надана в користування ОСОБА_5 , на підставі ордера на жиле приміщення №3 серія В від 29 липня 1998 року.

Позивачі переїхали у вказану квартиру у 2001 році і проживають там до сьогоднішнього дня. Добросовісно та безперервно володіють та відкрито користуються даним нерухомим майном, доглядають за квартирою та утримують її. Після переїзду у квартиру, ними було проведено всі завершувальні будівельні роботи, проведено газифікацію, електромережу, водозабезпечення.

Разом з тим, після проведення всіх ремонтних робіт у Літинській селищній раді було видано домову книгу і прописано їх.

Зазначають, що оформити право власності на свою квартиру вони не мають можливості, оскільки даний будинок не перебуває на балансі КП «Комунсервіс» смт. Літин. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права і просять визнати за ними право власності на квартиру.

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують повністю і просять їх задовольнити. Судові витрати залишити за ними.

Представник відповідача Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з`явився, надавши на адресу суду листа, відповідно до якого селищна рада просить розгляд справи проводити без участі представника Літинської селищної ради. Проти задоволення заявленого позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. До суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.8) ОСОБА_1 23.10.1999 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , яка після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Відповідно до копії домової книги, зазначені особи, які зареєстровані та проживають в буд. АДРЕСА_2 (а.с.9-12) зокрема позивачі та їх син.

Відповідно до Ордеру на житлове приміщення №3 серії В (а.с.13) ОСОБА_3 надано право на заняття двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки КП «Комунсервіс» за № 296 від 27.11.2012 р. (а.с.14) судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_3 на балансі підприємства не рахується.

Рішенням Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області за № 857 від 16.09.2015 р. (а.с. 13) судом встановлено, що вул. «Дзержинського» в смт. Літин Літинського району Вінницької області перейменовано на вул. «Вінницька».

Відповідно до довідки Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області за №412 від 23.01.2003 року (а.с.17) до складу сім`ї ОСОБА_1 входять дружина ОСОБА_2 , 1980 року народження та син ОСОБА_8 , 2000 року народження. Даний факт підтверджується також довідкою за №75 від 18.01.2002 р. (а.с.18).

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

У ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року N 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду".

Законом України від 04 вересня 2008 року N 500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" внесено зміни до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" і дозволено приватизувати громадянам житло шляхом передання їм у приватну власність житлових приміщень державного житлового фонду та гуртожитків.

Зазначений процес приватизації став необхідним у зв`язку зі зміною суспільних правовідносин у житловій сфері та переходом житла із державної власності у приватну власність громадян.

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" так і Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" передбачено, що спори, які виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду та щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків, вирішуються судом.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 344 ЦК України, якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, судом встановлено, що позивачі починаючи з 2001 року відкрито і безперервно володіють, користуються і проживають у квартирі АДРЕСА_1 , а тому щоб не порушувати їх право на житло позов необхідно задовольнити та визнати за ними право власності на вищевказану квартиру. На підставі ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 200, 206, 247, 259, 263-268 ЦПК України, керуючись ст. 328, 334, 345 ЦК України, Конституцією України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності в рівних частках, а саме по Ѕ частки за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на двох кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до інвентаризаційної справи КП ВООБТІ №2200 від 17 травня 2013 року до якої входять: літера А-1 коридор площею 8,6 кв.м., А-2 житлова кімната площею 10,8 кв.м., А-3 житлова кімната 18,1 кв.м., А-4 - кухня площею 8,5 кв.м., А-5 - ванна площею 3,1 кв.м., А-6 - туалет площею 0,6 кв.м., лоджія площею 3,2 кв.м., всього по квартирі загальна площа приміщень становить 52,9 кв.м., житлова площа 28,9 кв.м., допоміжна площа 20,8 кв.м., літні приміщення площа 3,2 кв.м.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.